ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2442/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.,розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Київ в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", Дніпропетровська область, м. Дніпро 
до Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпровської обласної ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро" 
про стягнення 440 243,84 грн 

Без виклику представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпровської обласної ради про стягнення 440 243,85 грн, з яких: 412 566,50 грн - основний борг, 18 258,12 грн – пеня, 1826,67 грн – 3% річних, 7592,55 грн – інфляційні втрати.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу № 56Т0623-0945 від 01.06.2023.
Суд ухвалою від 06.05.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" залишив без руху. Запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог з обґрунтованим розрахунком суми позову (зокрема, і у прохальній частині такої заяви), разом із доказами направлення її на адресу відповідача та відомостей щодо реквізитів рахунку позивача в банку, небанківському надавачі платіжних послуг, а також документа, що підтверджує наявність такого рахунку у строк до 20.05.2026 включно.
12.05.2026 до господарського суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 440 243,84 грн, з яких: 412 566,50 грн - основний борг, 18 258,12 грн – пеня, 1826,67 грн – 3% річних, 7592,55 грн – інфляційні втрати. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду документ, що підтверджує наявність рахунку в банку.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 13.05.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
В ухвалі від 13.05.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.59) ухвала суду від 13.05.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 13.05.2026.
Відзив відповідач до суду не подав. 
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до заяви-приєднання від 01.06.2023 (а.с.14) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (оператор ГРМ) та Комунальним підприємством "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (споживач) було укладено типовий договір розподілу природного газу № 56Т0623-0945 (далі - договір).
За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. договору).
Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1. договору).
Тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. договору).
Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4. договору).
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ та послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківською дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператори ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги (п. 6.6. договору).
Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. договору).
Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пп. 1 п. 7.4. договору).
У разі порушення споживачем, шо не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором (п. 8.2. договору).
Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1. договору).
Позивач зауважує, що в акті № 21949 приймання-передачі природного газу від 30.09.2024 (а.с. 25-26) відповідачу була визначена річна замовлена потужність на 2025 рік в обсязі 859 039,54 м3 і, відповідно, місячна замовлена потужність на 2025 рік визначена на рівні 71 586,63 м3. В акті № 44204 приймання-передачі природного газу від 30.09.2025 (а.с. 27-28) відповідачу була визначена річна замовлена потужність на 2026 рік в обсязі 760 210,82 м3 і, відповідно, місячна замовлена потужність на 2026 рік визначена на рівні 63 350,90 м3.
Позивач зазначає, що на виконання умов договору у період з грудня 2025 по березень 2026 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 412 566,50 грн з ПДВ відповідно до величини замовленої потужності, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти наданих послуг:
- № НДФ00024108 від 31.12.2025 про надання послуг з розподілу природного газу у грудні 2025 року на суму 77 313,50 грн з ПДВ (а.с. 29);
- № НДФ00000219 від 31.01.2026 про надання послуг з розподілу природного газу у січні 2026 року на суму 111 751,02 грн з ПДВ (а.с. 29);
- № НДФ00003015 від 28.02.2026 про надання послуг з розподілу природного газу у лютому 2026 року на суму 111 751,01 грн з ПДВ (а.с. 30);
- № НДФ00004265 від 31.03.2026 про надання послуг з розподілу природного газу у березні 2026 року на суму 111 750,97 грн з ПДВ (а.с. 30).
Позивач виставив відповідачу рахунки:
- № НДФ00024108 від 31.12.2025 на суму 77 313,50 грн з ПДВ (а.с. 31);
- № НДФ00000219 від 31.01.2026 на суму 111 751,02 грн з ПДВ (а.с. 31);
- № НДФ00003015 від 28.02.2026 на суму 111 751,01 грн з ПДВ (а.с. 32);
- № НДФ00004265 від 31.03.2026 на суму 111 750,97 грн з ПДВ (а.с. 32).
Відповідно до п. 6.6. договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Позивач вказує, що акти про надані послуги з розподілу природно газу за грудень 2025 по березень 2026 підписано з обох сторін без зауважень, проте оплату відповідач не здійснив. У зв`язку із викладеним у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 412 566,50 грн, що і стало причиною звернення до суду.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Доказів оплати наданих послуг в сумі 412 566,50 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував. 
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 412 566,50 грн є правомірними та підлягають задоволенню.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 18 258,12 грн за загальний період з 12.01.2026 по 22.04.2026.
Відповідно до п. 8.2. договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний неправильно, а саме позивачем при розрахунку не враховано приписи п. 8.2. договору, відповідно до яких нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.
З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню:
- на заборгованість за грудень 2026 року за період з 12.01.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за січень 2026 року за період з 10.02.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за лютий 2026 року за період з 10.03.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за березень 2026 року за період з 10.04.2026 по 22.04.2026.
Відповідно до п. 6.6. договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Враховуючи викладене, з урахуванням положень п. 8.2. договору, пеня підлягає нарахуванню:
- на заборгованість за грудень 2026 року за період з 12.01.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за січень 2026 року за період з 11.02.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за лютий 2026 року за період з 11.03.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за березень 2026 року за період з 13.04.2026 по 22.04.2026.
Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 17 827,98 грн.
Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 12.01.2026 по 22.04.2026 у розмірі 1826,67 грн та інфляційні втрати за загальний період з січня 2026 по березень 2026 року у розмірі 7592,55 грн. 
Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний не правильно, а саме позивачем при розрахунку використано неправильні початкові дати періодів нарахування.
З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує 3% річних:
- на заборгованість за грудень 2026 року за період з 12.01.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за січень 2026 року за період з 10.02.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за лютий 2026 року за період з 10.03.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за березень 2026 року за період з 10.04.2026 по 22.04.2026.
Як вказано вище, відповідно до п. 6.6. договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Таким чином, початковою датою прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг, та як наслідок початковою датою періоду нарахування 3% річних:
- на заборгованість за грудень 2026 року має бути 11.01.2026;
- на заборгованість за січень 2026 року має бути 11.02.2026;
- на заборгованість за лютий 2026 року має бути 11.03.2026;
- на заборгованість за березень 2026 року має бути 11.04.2026.
Враховуючи викладене, з урахуванням заявлених позивачем меж нарахування 3% річних підлягають нарахуванню:
- на заборгованість за грудень 2026 року за період з 12.01.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за січень 2026 року за період з 11.02.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за лютий 2026 року за період з 11.03.2026 по 22.04.2026;
- на заборгованість за березень 2026 року за період з 11.04.2026 по 22.04.2026.
Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 1799,13 грн. 
Розмір інфляційних втрат позивачем розраховано правильно.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 439 786,16 грн, з яких: 412 566,50 грн - основний борг, 17 827,98 грн – пеня, 1799,13 грн – 3% річних, 7592,55 грн – інфляційні втрати.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). 
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.
При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 5292,93 грн згідно з платіжною інструкцією № 5929184634 від 30.04.2026, замість 5282,93 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 10,00 грн. 
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 10,00 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача – 5,28 грн (0,10 %), на відповідача – 5277,65 грн (99,90 %).
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» (49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 7, ідентифікаційний код 30982775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 44907200) в особі Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Кониського Олександра, буд. 5, ідентифікаційний код 45087207) 445 063,81 грн, а саме: 439 786,16 грн, з яких: 412 566,50 грн - основний борг, 17 827,98 грн – пеня, 1799,13 грн – 3% річних, 7592,55 грн – інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5277,65 грн, про що видати наказ.
В решті позову відмовити.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 18.06.2026.
Суддя	 	І.В. Мілєва