ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року		Справа №380/18557/24 пров. №А/857/28275/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року (суддя Андрусів У.Б., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі - РА, Міська рада відповідно) в якому просив:
визнати порушення відповідачем права позивача на звернення, а саме: невиконання законного зобов`язання згідно зі статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) щодо запрошення заявника на розгляд заяви від 14.06.2024; протиправне обмеження законних прав позивача згідно зі статтею 18 Закону №393/96-ВР - бути присутнім під час розгляду заяви та особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву від 14.06.2024; проведення перевірки та розгляду заяви від 14.06.2024 з порушенням процедури без заявника, чия безпосередня участь була гарантована статтею 18 та статтею 19 Закону №393/96-ВР; надання необґрунтованої відповіді на звернення позивача від 14.06.2024;
зобов`язати РА повторно провести розгляд звернення позивача від 14.06.2024 та реалізувати заявлені права, передбачені статтею 18 Закону №393/96-ВР - бути присутнім при розгляді та особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву, надати повторно відповідь.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року позов задоволено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.
В апеляційній скарзі вказує, що до повноважень районних адміністрацій не належить здійснення заходів щодо ліквідації несанкціонованих чи стихійних сміттєзвалищ, натомість такими повноваженнями наділений Департамент з поводження з відходами Міської ради (далі - Департамент). Наголошує, що більш детальне регулювання положень «бути особисто заслуханим» та/або «бути присутнім при прийнятті рішення» визначено в Законі України «Про адміністративну процедуру» (далі - Закон №2073-IX). Зазначає, що позивачу надана повна відповідь на його заяву.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 , (головуючий суддя у цій справі), згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026, справа №380/18557/24 передана на розгляд головуючого судді Качмара В.Я.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач допустив порушення гарантованих статтею 18 Закону №393/96-ВР прав позивача на звернення, зокрема, незважаючи на задеклароване волевиявлення бути присутнім, розглянув заяву за відсутності позивача, унеможливив особисте викладення аргументів особі, що перевіряла заяву.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 14.06.2024 скерував до РА заяву такого змісту:
«Доброго дня. 07.04.2021 року мною було подано звернення до контролюючих органів з приводу розміщення відходів по вул. Тракт Глинянський (геопросторові дані: 49.837678,24.188688). Документом №03-1804 від 08.04.2021 року ДЕІ у Львівській області скерувало вам свій лист з примірником моєї заяви…
Прошу провести перевірку та розгляд цієї заяви згідно вимог чинного законодавства про звернення громадян, надайте можливість бути присутнім при розгляді заяви, особисто подати аргументи та взяти участь в перевірці цієї заяви. Прошу пояснити абсолютну відсутність належного контролю з Вашої сторони за ліквідацією сміттєзвалища на протязі 3 роки, нестворення протягом трьох років екологічної інформації про кількість, склад, властивості, вартості відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини сміттєзвалищ виявлених мною, про які вам було повідомлено Державною екологічною інспекцією у Львівській області (далі - ДЕІ) №03-1804 від 08.04.2021, незабезпечення ліквідації звалищ вчасно та послідовно.
Будь-які документи надсилати саме до електронної адреси: 27eco.demo@gmail.com» (далі - Заява).
Заява ОСОБА_1 зареєстрована в канцелярії РА 17.06.2024 за вх. №3-М-34556-33-33. 
Листом від 12.07.2024 за №33-вих-100901 відповідач повідомив позивачу, що 30.04.2024 постійно діючою комісією з питань поводження з безхазяйними відходами в Личаківському районі здійснено обстеження запитуваної позивачем земельної ділянки. Зазначив, що відходи є малонебезпечними, а власника відходів не встановлено. Ці обставини встановлені протоколом №1 від 30.04.2024, який в свою чергу скерований для розмежування повноважень між виконавчими органами Міської ради відповідно до ухвали Міської ради №1081 від 08.07.2021 для прийняття рішення щодо подальшого поводження з відходами. Крім того констатував, що 04.07.2024 на черговому пленарному засіданні сесії Міської ради прийнято ухвалу «Про затвердження Програми щодо запобігання утворенню та забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ та відходів, власник яких не встановлений, на території Львівської міської територіальної громади на 2024-2027 роки», згідно з якою Департамент житлового господарства та інфраструктури Міської ради (далі - Департамент-1) відповідальний за ліквідацію несанкціонованих сміттєзвалищ».
Предметом спору у вказаній справі є незабезпечення відповідачем права позивача бути присутнім та подати свої аргументи стосовно поданої ним Заяви від 14.06.2024 при її розгляді РА, а також надання неповної відповіді на вказану Заяву.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У статтею 40 Конституції України вказано, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Отже, право особи на звернення до органу державної влади, як складова політичних прав, тобто право людини і громадянина надсилати індивідуальні або колективні письмові звернення чи особисто звертатися до державних органів, органів місцевого самоврядування та їхніх посадових осіб, є її конституційним правом.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон №393/96-ВР. 
Частиною третьою статті 3 Закону №393/96-ВР унормовано, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. 
Згідно з частиною шостою статті 5 Закону №393/96-ВР письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
За змістом статті 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, крім іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Відповідно до частини третьої статті 7 Закону №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до статті 18 №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має, серед іншого, право: 
- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.
Ці права кореспондуються з обов`язками органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, закріпленими у статті 19 Закону №393/96-ВР.
За змістом частини другої цієї норми органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Як уже вказано вище, 14.06.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо бездіяльності посадових осіб відповідача стосовно незабезпечення ліквідації сміттєзвалища по вул. Тракт Глинянський, у якій просив надати можливість бути присутнім при розгляді звернення, особисто подати аргументи та взяти участь в перевірці цієї заяви.
Відтак позивач висловив намір скористатися правом бути присутнім під час розгляду його звернення, що кореспондується зі статтею 18 Закону №393/96-ВР.
Однак, у листі від 12.07.2024 за №33-вих-100901 відповідач жодним чином не відреагував на прохання позивача надати йому можливість бути присутнім під час розгляду його заяви. 
Тому, суд першої інстанції вірно вказав на те, що відповідачем порушено права позивача бути присутнім (запрошеним) при розгляді його звернення, особисто викладати аргументи особі, що перевіряла заяву, та брати участь у її перевірці.
Посилання скаржника на те, що право позивача особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу можуть бути реалізовані шляхом викладення таких аргументів у письмовому вигляді на ім`я особи, що перевіряла заяву чи скаргу, під час особистого прийому або проведення перевірки викладених у заяві чи скарзі обставин, не спростовують та не відміняють зазначеного вище обов`язку відповідача запросити заявника на засідання органу, який розглядає його скаргу.
При цьому, такі доводи скаржника фактично унеможливлюють практичну реалізацію особами права особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, яке гарантоване статтею 18 Закону №393/96-ВР.
Апеляційний суд також вважає за необхідне зауважити, що відповідач вказує, що відповідно до ухвали Міської ради від 25.04.2019 № 4928 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 26.05.2016 № 505 та від 14.07.2016 № 777» повноваження щодо ліквідації несанкціонованих чи стихійних сміттєзвалищ мав Департамент, а в подальшому Департамент-1.
Так, дійсно, Додатком 2 до ухвали Міської ради від 25.04.2019 № 4928, а саме пунктом 13 підрозділу 1 розділу ХІ передбачено, що до повноважень Департаменту належить ліквідація несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.
Однак відповідач не враховує, що ліквідації неконтрольованих та несанкціонованих сміттєзвалищ як фізичному усуненні (прибиранні) таких з місця їх накопичення передує процедура виявлення та обліку безхазяйних відходів, яка включає розгляд заяви (повідомлення) громадянина про факт виявлення відходів; визначення кількості, складу, властивостей, вартості відходів, ступеня їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини; вжиття заходів до визначення власника відходів; складення відповідного акту (що уже було вчинено відповідачем за наслідками розгляду звернення від 08.04.2024).
Проте, в розглядуваній справі вказане не є предметом розгляду. В розглядуваному випадку, на час виникнення спірних відносин, заявник подаючи відповідну Заяву мав на меті отримати відповідь щодо тривалого не реагування на його звернення щодо спірного сміттєзвалища, яке на час 14.06.2024 не було ліквідоване.
Звідси також необхідно констатувати, що у Заяві позивач просив надати інформацію щодо незабезпечення упродовж трьох років ліквідації сміттєзвалища, нестворення екологічної інформації про кількість, склад, властивості, вартості відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини. Проте відповідач не дав відповіді на вказаний запит.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська