Справа №: 343/286/26 
Провадження №: 2-а/343/11/26 

РІШЕННЯ
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого – суддi Лицура І.М.,
секретаря судового засідання – Бойків В.П., 
з участю адвоката – Андрійовича Я.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області об`єднані в одне провадження матеріали справ за адміністративними позовами ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 13.02.2026 року звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 9 від 12.01.2026 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивував тим, що він є багатодітним батьком, на його утриманні перебувають 3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2010 року народження, ОСОБА_4 , 2011 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження. З 16.12.2022 року він був заброньований відповідно до витягу з наказу Міністерства економіки України № 5251 «Про бронювання військовозобов`язаних за суб`єктами господарювання у сфері енергетики, газопостачання, вугледобування та газовидобувної галузей» як електромонтер з ремонту повітряних ЛЕП. Відповідно до наказу ПАТ «Прикарпаттяобленерго» № 564 від 12.09.2025 року, 16-17 вересня 2025 року о 10:00 год. він повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, проходження медичної комісії для визначення придатності до військової служби під час мобілізації в особливий період. 16 вересня 2025 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого звернувся на рецепцію КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» для проходження ВЛК, де йому повідомили, що його дані внесли в систему і проходження ВЛК призначено на 02.01.2026 року. Вказаного числа він пройшов ВЛК та отримав відстрочку від мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що надається військовозобов`язаним, які мають троє і більше дітей віком до 18 років. Однак, 04.02.2026 року від отримав постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 9 від 12.01.2026 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Дана постанова винесена безпідставно та не підтверджена належними і допустимими доказами, оскільки всі обов`язки покладені на нього законодавством у сфері військового обліку, були виконані в повному обсязі, він ніяких порушень не допускав.
20.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі ще одним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 17 від 12.01.2026 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., а провадження у справі закрити. Даний позов обгрунтував тим, що 12.03.2026 року він дізнався про оскаржувану постанову, в якій вказано, що йому було направлено поштовим зв`язком повістку № 3950609 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.06.2025 року, за якою він не прибув, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Однак, вказаних норм закону він не порушував, оскільки повістки не отримував. Відповідач не вжив заходів для повідомлення його про час та місце розгляду справи і виніс постанову за відсутності даних про належне його повідомлення, тобто допустив грубі процесуальні порушення, що також є підставою для скасування постанови.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.04.2026 року обидва позови  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про адміністративне правопорушення об`єднано в одне провадження. 
20 квітня 2026 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 подано до суду пояснення по справі (а.с. 53-54), в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення № 17 від 12.01.2026 року з тих підстав, що останній перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 02 січня 2026 року aуло виявлено, що ОСОБА_1 , будучи належно оповіщеним, не прибув за повісткою № 3950609 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.06.2025 року для уточнення даних. Про поважність причин неприбуття, в порядку передбаченому абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 не повідомив, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, тим самим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За таких обставин, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановляючи оскаржувану постанову, діяв правомірно, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією й законами України.
В судовому засіданні позивач та його представник згідно ордеру на надання правничої допомоги серії АТ № 1051551 від 18.03.2026 року (а.с. 22) адвокат Андрійович Я.Ф. заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовних заявах, просили ці вимоги задоволити, скасувати постанови № 9 та № 17 від 12.01.2026 року, винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , згідно з якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 17 000,00 грн., з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, а провадження у справах про адміністративне правопорушення закрити. 07 травня 2026 року представник позивача подав до суду письмове клопотання про закінчення розгляду справи за його та позивача відсутності (а.с. 113).
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання також не з`явився, у поясненнях по справі ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_7 зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 54).
Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винесені відносно позивача постанови по справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягають скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Статтею 5 даного Кодексу передбачено, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.
Згідно ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 цього ж Кодексу, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Як встановлено в судовому засіданні, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_8 винесено постанову № 9 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 12.01.2026 року (а.с. 4-6), якою встановлено, що під час опрацювання матеріалів справи та перевірки даних через реєстр «Оберіг», на підставі протоколу № 51, з`ясовано, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час дії в Україні особливого періоду порушив вимоги п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» та абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: будучи непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у військовий час, не пройшов військово-лікарську комісію до 05.06.2025 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.
Крім того, постановою по справі про адміністративне правопорушення № 17 від 12.01.2026 року, винесеною ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_8 (а.с. 56-57), ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 було направлено поштовим зв`язком повістку № 3950609 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.06.2025 року, однак, на вказану дату він не прибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
При цьому судом встановлено, що про факт непроходження ОСОБА_1 ВЛК та несвоєчасного оновлення ним своїх облікових та інших персональних даних відповідачу вже було відомо 16.09.2025 року.
Про це свідчить наданий позивачем наказ ПАТ «Прикарпаттяобленерго» № 564 від 12.09.2025 року (а.с. 19-20), на якому наявна відмітка працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_1 прибув за викликом 16.09.2025 року і його направлено для проходження ВЛК та оформлення відстрочки. 
Даний факт підтверджується також відеозаписом, що міститься на СD-R-диску, долученому позивачем до матеріалів справи (а.с. 112), де останнім за допомогою власного мобільного телефону зафіксовано факт спілкування в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 з представницею відповідача, яка і зробила вищевказану відмітку.
Разом з тим, постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності № 9 та № 17 було винесено 12.01.2026 року, тобто майже через чотири місяці з часу виявлення правопорушень, а отже з порушенням положень ч. 9 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
За таких обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП суперечить ст. 58 Конституції України та ч. 9 ст. 38 КУпАП, а тому оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно ч. 3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі викладеного, за встановлених судом обставин щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення № 9 та № 17 від 12.01.2026 року, винесені ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, підлягають скасуванню із закриттям провадження у справах на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).
Отже, враховуючи, що позови підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1 331,20 грн. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 13.02.2026 року та платіжної інструкції № 1.582476169.1 від 31.03.2026 року (а.с. 24,65) підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 286 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 9, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Адміністративні позови задоволити.
Скасувати винесені ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 постанови по справі про адміністративне правопорушення № 9 та № 17 від 12.01.2026 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 17 000,00 грн., а справи про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із закінчення на момент їх розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня і 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 18.09.2001 року. 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .

Суддя: