Справа № 639/2241/21
Провадження № 2/643/128/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2026 

17 червня 2026 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі: 
головуючого судді Сугачової О.О.,
за участю секретаря Мовчан К.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в інтересах якої діє законних представник ОСОБА_7 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зубарєв Ігор Юрійович, Акціонерне товариство «СЕНС-БАНК», служба у справах дітей у Шевченківському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, служба у справах дітей у Салтівському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яка діє також і в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння, 

в с т а н о в и в:

02.04.2021 позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі представника – адвоката Корж Ю.С., звертаються до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , треті особи: Приватний нотаріус ХМНО Зубарєв І.Ю., АТ «Альфа-Банк» (відділення «Харківське №11»), Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Служби у справах дітей по Московському районну Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання права власності на частки у спільному сумісному майні подружжя.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.04.2021 вказану цивільну справу направлено до Московського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження.
20.07.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , Департамент служб у справах дітей, про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2021 позовну заяву ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_7 , треті особи: ПН ХМНО Зубарєв І.Ю., АТ «Альфа-Банк» відділення «Харківське №11», Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Служб у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської, ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання права власності на частки у спільному сумісному майні подружжя та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та яка діє в інтересах неповнолітньої дитини – ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , Департамент служб у справах дітей про витребування майна з чужого незаконного володіння – залишено без руху.
Позивачка за основним позовом ОСОБА_4 23.11.2021 звернулася до суду в особі представника ОСОБА_1 з уточненим позовом до відповідачів, яким остаточно просить визначити, що частка ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на грошові кошти та інше майно в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який розташований у приміщенні відділення «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, становить частину; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/10 частину грошових коштів та іншого майна в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який розташований у приміщенні відділення «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частину грошових коштів та іншого майна в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який розташований у приміщенні відділення «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та зобов`язати АТ «Альфа-Банк», відділення «Харківське №11» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, відкрити індивідуальний банківський сейф №0115 для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та видати майно пропорційне їх часткам.
08.03.2022 на виконання розпорядження голови Верховного Суду №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових прав в умовах воєнного стану» вказану цивільну справу направлено до Октябрського районного суду м. Полтави.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.08.2022 за вказаними позовами закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.10.2023 вказану вище цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова та 19.12.2023 ухвалою Московського районного суду м. Харкова прийнято до провадження.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 05.08.2025 залучено до участі по справі за основною уточненою позовною заявою ОСОБА_4 , замість відповідачам АТ «Альфа-Банк» його правонаступника – АТ «СЕНС БАНК».
Позовні вимоги ОСОБА_4 мотивовані тим, що 19.04.2019 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладений шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять грошові кошти та інше майно, яке знаходиться в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 у приміщенні відділення АТ «Альфа-Банк» за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями, які мають право на спадкування є: дружина спадкодавця – ОСОБА_4 , малолітні діти спадкодавця: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , батько спадкодавця – ОСОБА_2 . У встановлений законодавством строк, ОСОБА_4 від себе особисто та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_5 , подала до приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. заяву про прийняття спадщини за законом на грошові кошти та інше майно, яке знаходиться у індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 . Також позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, оскільки під час оформлення договору №IBS000006512 від 30.01.2020 про надання в оренду індивідуальному банківському сейфі №0115 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_9 29.12.2020 приватний нотаріус ХМНО Зубарєв І.Ю. видав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти та інше майно, яке знаходиться в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , підставою на що стала відсутність інформації щодо вмісту індивідуального банківського сейфу №0115 та документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вміст індивідуального банківського сейфу. Крім того, позивачка зазначила, що вона разом із ОСОБА_9 з метою безпечного зберігання їхніх спільних грошових коштів та документів, вирішили взяти в оренду індивідуальний банківський сейф №0115 у приміщенні відділення АТ «Альфа-Банк» «Харківське відділення №11» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10 що підтверджується офертою та акцептом №IBS000006512 від 30.01.2020. У даному банківському сейфі подружжя зберігало спільні грошові кошти, які були набуті під час шлюбу та документи. Частина грошових коштів, які знаходяться у банківському сейфі були набуті як подарунок на весілля подружжя. Крім того, інша частина грошових коштів, а саме 7000 доларів США була отримана ОСОБА_4 за договором позики від її батька ОСОБА_12 , що підтверджується борговою розпискою від 23.10.2019 для задоволення сімейних потреб. Також, з 08.05.2018 до 01.04.2019 ОСОБА_4 працювала у ТОВ «Шанс» на посаді завідуючої аптечним пунктом №1, у зв`язку із вагітністю звільнилась, а тому у неї були власні заощадження, які вона також зберігала у вищезазначеному банківському сейфі, оформленому на ім`я чоловіка. Отже, позивачка, як дружина померлого ОСОБА_9 , має право на частину спільного сумісного майна подружжя. Для отримання спадкоємцями цінностей померлого, які зберігаються у банківському сейфі, необхідно отримати документи, які підтверджують їх право на спадщину, у зв`язку з чим позивачка і звернулася до суду через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. 
В свою чергу відповідач ОСОБА_2 10.11.2021 звернувся із уточненим зустрічним позовом до ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, яким остаточно просить витребувати на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 5000 доларів США оригінали правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу: №1492ВЦ; №3269ВЦ; № НОМЕР_2 ; №1327; № НОМЕР_3 ), а також оригінали правовстановлюючих документів на гараж № НОМЕР_4 , який розміщений за адресою: м. Харків, вул. Конторська,16, які зберігаються в індивідуальному банківському сейфі у відділенні АО «Альфа-Банк», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10.
Вимоги зустрічного позову в уточненому вигляді мотивовані тим, що позивач ОСОБА_2 є засновником ПП «Приватний медико оздоровчий центр «МАН», директором якого 17.05.2017 призначено ОСОБА_9 30.01.2020 засновник ПП ПМОЦ «МАН» ОСОБА_2 передав на відповідальне зберігання директору ПП ПМОЦ «МАН» ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США для застосуванні у майбутньому у господарських операціях підприємства та оригінали правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також оригінали правовстановлюючих документів на гараж № НОМЕР_4 , який розміщений за адресою: м. Харків, вул. Конторська,16. Перелічені грошові кошти та оригінали правовстановлюючих документів ОСОБА_9 прийняв на відповідальне зберігання та зберігав у банківський скринці №0115 у виділенні АТ «Альфа-Банк», яке розташоване у м. Харкові, вул. Гоголя,10. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер. Повивач є батьком ОСОБА_9 та спадкоємцем 1-ї черги. Між тим, крім позивача, спадкоємцями 1-ї черги також є ОСОБА_4 , як дружина та його діти: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 . Усі зазначені особи звернулися у визначений законом термін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. ПН ХМНО Зубарєвим Д.О. відкрито спадкову справу №9/2020, але постановою від 01.02.2021 було відмовлено в оформлені права на спадщину після смерті сина ОСОБА_9 на усе майно, яке знаходиться в індивідуальній скринці у відділенні АТ «Альфа-Банк», так як від останнього надійшов лист на адресу нотаріуса, в якому йдеться про відтісніть будь-якої інформації про зміст скриньки. Також на адресу нотаріуса надійшла заява від дружини померлого ОСОБА_4 , якою остання просить видати неї свідоцтво про право власності на частку у майні подружжя на грошові кошти та інше майно, яке перебуває в індивідуальному сейфі. Отже, у зв`язку із невизначеністю, яке саме майно підлягає оформленню у спадщину та виділу подружньої частки, нотаріус відмовив у здійсненні нотаріальної дії. Позивач ОСОБА_2 заперечує будь-яку причетність грошових коштів та іншого майна, які знаходяться на зберіганні в індивідуальному банківському сейфі у вказаному банківському відділенні, померлому ОСОБА_9 та його дружині ОСОБА_4 , т.я. гроші в сумі 5000 доларів США та правовстановлюючій документи належать позивачу, як засновнику приватного підприємства і передавалися ОСОБА_9 , як його директору на тимчасове зберігання. Документи та грошові кошти є власністю ПП ПМОЦ «МАН» та його засновника та не входять до спадкової маси.
Відповідачами в остаточної редакції як за основним, так і за зустрічним позовами відзиву щодо їх вимог до суду не надійшли, треті особи письмові пояснення не надали.
Із матеріалів справи, на а.с. 61 т.3 міститься повідомлення АТ «СЕНС БАНК» від 01.04.2025 про те, що у зв`язку із закриттям відділення «Харківське №11», яке було розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, цінності індивідуального банківського сейфу (надалі ІБС) №0115, що був оформлений  на підставі договору ІБС №IBS0000006512 від 30.01.2020, були передані на зберігання на відділення «ЦГО-Київ». Адреса відділення «ЦГО-Київ» - 03118, м. Київ, вул. пр. Лобановського,132А. Перелік вмісту вищезазначеного ІБС №0115 у Додатку 1.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 05.08.2025 залучено до участі по справі за основною уточненою позовною заявою ОСОБА_4 , замість відповідача АТ «Альфа-Банк» його пранвонаступника – АТ «СЕНС БАНК».
29.08.2025 до суду надійшло клопотання представника АТ «СЕНС БАНК» Іванової О.В., із змісту якого вбачається, що вказана банківська установа не вважає себе у статусі відповідача, оскільки сторона позивача первісно зверталася до суду, зазначаючи у позові АТ «Альфа-Банк» в якості третьої особи. При цьому, в ухвалі суду від 05.08.2025 вперше вказаний процесуальний статус АТ «СЕНС БАНК» як відповідач, а тому представнику не є зрозумілим, порушником яких саме прав та інтересів позивача є «СЕНС БАНК» «Альфа-Банк». Так, і з змісту позовної зави не вбачається, що з боку АТ «СЕНС БАНК», або «Альфа-Банк» відбулось порушення, оспорювання, не визнання будь-яких прав та інтересів позивача. Позовна заява не містить обґрунтувань того, якими саме діями, коли, за яких обставин АТ «СЕНС БАНК» порушив права та інтереси позивача якими належними та допустимим доказами це підтверджується. Позивач ніколи не зверталась до АТ «СЕНС БАНК», або «Альфа-Банк» з вимогою або будь-якою заявою щодо допуску до банківського сейфу або видачі його вмісту. Відтак банком не було та не могло бути відмовлено позивачу в такому зверненні або в іншій спосіб порушено інтереси позивача. Крім того, представник банку зазначає, що оскільки АТ «СЕНС БАНК» не має правових підстав надавати доступ до банківського сейфу особам, які не є орендарями сейфу та не є власниками його вмісту, не мають відповідних документів, що підтверджують право власності на вміст банківського сейфу, не є правонаступниками або довіреними особами власника/орендаря, не мають судових рішень щодо права вимоги/власності на вміст банківського сейфу. Зі свого боку, АТ «СЕНС БАНК» умови договору оренди банківського сейфу, стороною якого не є позивач, не порушував, будь-яких протиправних дій щодо зазначеного сейфу не вчиняв. Отже, між позивачем та АТ «СЕНС БАНК» не існує жодних правовідносин, а тому останнє не має жодних зобов`язань перед позивачем, жодних заяв, звернень, прохань до банку, а тому і не існує жодних порушень прав та інтересів позивача. АТ «СЕНС БАНК» не має мати статус відповідача у даній справі і у позовних вимогах необхідно відмовити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги основного позову в повному обсязі, просила позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Додавши, що про наявність у банківському сейфу будь-яких грошових коштів батька чоловіка взагалі невідомо. Позивачка не знала кількість грошових коштів у банківському сейфу чоловіка, оскільки сейфом користувався останній.
Відповідач за основним позовом, відповідно позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , підтримавши свої зустрічні позовні вимоги, які просив задовольнити у повному обсязі. ОСОБА_2 також зазначив, що після смерті сина у 2020 йому з боку позивачки було запропоновано поділити кошти з ним та її дітьми. У банківському сейфу знаходиться 6000 доларів США, серед яких 5000 доларів США належать ОСОБА_2 за продаж гаражу, а 1000 доларів США належала сину. Син з позивачкою прожили разом лише 11 місяців, ОСОБА_4 не працювала.
Представник ОСОБА_7 – ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених вимог як основного позову, так і зустрічного. Представник зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_4 носять не чіткий характер, суми у банківському сейфі не визначені. Позивачем не доведено, яким чином та за рахунок чого набувалось спільне майно подружжя, які перебували у шлюбі з 2019, банківський сейф оформлений померлим у грудні цього ж року. Крім того, оскільки позивачці в ході розгляді справи стало відомо через інформацію банківської установи про вміст банківського сейфу, а тому остання повинна вирішити питання спадкування позасудового порядку, повторно звернутися до нотаріуса. Що стосується вимог зустрічного позову, то представник вважає, що ОСОБА_2 обрав неефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів та останнім жодним чином не доведено порушення його прав ОСОБА_7 .
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення, заяв про поважні причини своєї відсутності або про розгляд справи без їх участі, крім представників ССД у Шевченківському та Московському районів Департаменту ССД Харківської міської ради, до суду не надійшло.
Суд, вивчивши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що у позовних вимогах основного зустрічного позовів необхідно відмовити повністю, виходячи із такого.
У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Так судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 19.04.2019 зареєстрували шлюб та позивачкою отримано прізвище чоловіка як « ОСОБА_16 ».
Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 .
Батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_17 . 
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина та із заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє особисто та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 яка діє від імені малолітніх дітей – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Такі обставини сторонами підтверджено копіями свідоцтва про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкової справи №9/2020, заведеної після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.10-12, 58,59, 97-202). 
Так, позивачка за основним позовом просить визначити, що частка ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на грошові кошти та інше майно в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який розташований у приміщенні відділення «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК», становить частину; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/10 частину грошових коштів та іншого майна в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який розташований у приміщенні відділення «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК», в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частину грошових коштів та іншого майна в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який розташований у приміщенні відділення «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: АДРЕСА_1 , правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та зобов`язати АТ «Альфа-Банк», відділення «Харківське №11» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК», відкрити індивідуальний банківський сейф №0115 для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та видати майно пропорційне їх часткам.
Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не має поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Отже, аналіз вищезазначених норм закону дає підстави вважати, що частка ОСОБА_4 у праві спільної власності подружжя становить частину.
Далі, пунктом 3 ч. 1 ст. 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
У Постанові Верховного Суду України 25.11.2015 (справа № 6-2333цс15), викладена правова позиція, відповідно до якої, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.
Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: - час набуття такого майна; - кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); - мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
Така позиція узгоджується з висловленими висновками в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.06.2016 №607/22446/13ц, Постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 №6-1327цс15 .
Судом встановлено, що ОСОБА_9 30.01.2020 оформлений договір про зберігання цінностей, надання у майновий найм (оренду) №IBS0000006512 індивідуального банківського сейфу (ІБС), ячейка №0115 у відділенні «Харківське №11» АТ «Альфа-Банк» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК» (т.1 а.с.13).
АТ «СЕНС БАНК» на виконання ухвали суду 28.03.2025 надало інформацію, що у зв`язку із закриттям відділення «Харківське №11», яке розташоване за адресою: м, Харків, вул. Гоголя,10, цінності індивідуального банківського сейфу №0115, що був оформлений на підставі договору ІБС № IBS0000006512 від 30.01.2020, передані на зберігання на відділення «ЦГО-Київ» за адресою: 03118, м. Київ, пр. Лобановскього,132А.
Перелік вмісту вищезазначеного ІБС №0115 доданий у Додатку №1.
Із Переліку вбачається наявність у ІБС документів у 33 найменувань та купюр, що нагадують за зовнішнім виглядом долари США: 20доларів х 2= 40 доларів США; 50 доларів х 20 = 1000 доларів США; 100 доларів х 54 = 5400 доларів США (т.3 а.с.61-63).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Померлий ОСОБА_9 заповіт не залишив. 
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст. 1258 ЦК України).
Частиною першою ст.1261 визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується рухомого, нерухомого майна, транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось з них (ст.1267 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.
Позивачкою ОСОБА_4 на підтвердження своїх доводів та вимог позову суду надано: копії угоди про надання в оренду індивідуального банківського сейфу №IBS0000006512 від 30.01.2020, постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. від 01.12.2020 та від 29.12.2020, розписки ОСОБА_12 від 23.10.2019, трудової книжки на ім`я ОСОБА_15 (т.1 а.с.13-19).
Так, із постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. від 01.12.2020 вбачається, що підставами для відмови ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право власності в майні подружжя на грошові кошти та інше майно, яке знаходиться у індивідуальному банківському сейфі у приміщенні АТ «Альфа-Банк» за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10, стало те, що інформація щодо вмісту вказаного вище індивідуального банківського сейфу №0115, що знаходився у користуванні спадкодавця ОСОБА_9 , та документи, що підвереджують право власності спадкодавця на вміст індивідуального банківського сейфу №0115, не було надано, у зв`язку з чим, неможливо визначити склад майна, набутого у шлюбі.
Із копії розписки ОСОБА_12 від 23.10.2019 вбачається, що останній надав у борг ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 7000 доларів США готівковим способом, на задоволення сімейних потреб, а ОСОБА_4 зобов`язалася повернути борг ОСОБА_12 . 
Отже, аналіз наданих стороною позивача ОСОБА_4 доказів дає суду дійти висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.
Так, із наданої копії розписки ОСОБА_12 вбачається, що останнім надано ОСОБА_4 суму грошових коштів в розмірі 7000 доларів США, які як стверджує позивачка вони разом із чоловіком ОСОБА_9 30.01.2020 з метою зберігання спільних грошових коштів та документів, помістили в орендований індивідуальний банківський сейф №0115 у приміщення АТ «Альфа-Банк».
Між тим, такий доказ не є достатнім та належним, не містять інформацію щодо предмета доказування, оскільки надання копії розписки про надання в борг грошових коштів позивачці, не свідчить про наявність саме цих коштів у ІБС спадкодавця. 
Згідно інформації АТ «СЕНС БАНК», правонаступника АТ «Альфа-Банк», вбачається, що сумарно сума грошових коштів у ІБС складає 6440 доларів США.
Позивачкою ОСОБА_4 не доведено, що кошти, які зберігаються у банківському сейфі, набуті подружжям саме під час шлюбу та вони є особистою приватною власністю одного з них.
Крім того, суд зауважує, що незважаючи на той факт, що судом протягом розгляду справи встановлено правонаступника банківської установи, з якою укладався договір ІБС № IBS0000006512 від 30.01.2020, було залучено до участі у справі на підставі уточнених позовних вимог ОСОБА_4 , в якості правонаступника відповідача АТ «Альфа-Банк» - АТ «СЕНС БАНК», стороною позивача не змінено/уточнено позовні вимоги щодо предмету позовних вимог, в частині чіткої суми грошових коштів та документів щодо визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
Постановою Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 751/8408/20, визначено, що грошові кошти, що зберігаються в індивідуальному банківському сейфі, не є банківським вкладом і не вважаються оформленими на ім`я спадкодавця лише з тієї підстави, що договір оренди сейфа укладений із ним. У справі № 751/8408/20 Верховний Суд розмежував правовий режим банківського вкладу та грошових коштів, що зберігаються в індивідуальному банківському сейфі. Суд зазначив, що грошові кошти, які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі, не є предметом договору банківського вкладу та не вважаються оформленими на ім`я спадкодавця лише з тієї підстави, що договір оренди сейфа укладений із ним. Індивідуальний банківський сейф є різновидом спеціального зберігання, а не банківським вкладом, тому до таких коштів не застосовується правовий режим банківського вкладу. Якщо грошові кошти, які зберігалися у банківському сейфі, набуті подружжям під час шлюбу і не доведено, що вони є особистою приватною власністю одного з подружжя, на них поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. У такому разі після смерті одного з подружжя до складу спадщини входить лише частка спадкодавця у цих коштах, тоді як частка другого з подружжя не є спадковим майном. Положення шлюбного договору щодо майна, оформленого на одного з подружжя, зокрема банківських вкладів, не поширюються на грошові кошти, які перебували в індивідуальному банківському сейфі виключно на зберіганні.
Крім того, повертаючись до постанови приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. від 01.12.2020 підстави для відмови у видачі свідоцтва про право власності – відсутність інформації про вміст індивідуального банківського сейфу спадкодавця. Разом з цим, судом отримана інформація вмісту ІБС та така інформація перебуває в матеріалах цивільної справи, відповідно сторона позивача має до такої інформації вже вільний доступ, однак у позасудовому порядку питання отримання свідоцтва про право власності, не вирішувалось.
Також суд у даному випадку погоджується з позицією відповідача АТ «СЕНС БАНК», що позивачка ніколи не зверталася до АТ «СЕНС БАНК», або «Альфа-Банк» з вимогою або будь-якою заявою щодо допуску до банківського сейфу або видачі його вмісту. Доказів про порушення, оспорювання, не визнання будь-яких прав та інтересів позивача, суду не надано.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При таких встановлених обставинах, відсутності допустимих, належних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог позивачкою ОСОБА_4 , суд вважає, що позовні вимоги останньої недоведені та у задоволенні позову необхідне відмовити у повному обсязі.
Далі, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , звертаючись до відповідачів ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та і інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , просить витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме, витребувати на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 5000 доларів США оригінали правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу: №1492ВЦ; №3269ВЦ; № НОМЕР_2 ; №1327; № НОМЕР_3 ), а також оригінали правовстановлюючих документів на гараж № НОМЕР_4 , який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , які зберігаються в індивідуальному банківському сейфі у відділенні АО «Альфа-Банк», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10. 
Положеннями ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (п.57 Постанови ВП ВС від 05.06.2018, справа №338/180/17).
Задоволення вимог про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстровано на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаціного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимог, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.
Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужено до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (Постанова ВП ВС від 14.11.2018, права №183/1617/16). 
На підтвердження своїх доводів та вимог зустрічного позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, ОСОБА_2 надає суду такі докази: копії постанови приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. від 01.02.2021 про відмову у вчинені нотаріальної дії, відповіді приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. на зварення від 29.12.2020 щодо інформації про коло спадкоємців, акту приймання-передачі від 30.01.2020 директора ПМОМЦ «МАН», наказу №4 від 17.05.2017 ПМОМЦ «МАН», Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, договору купівлі-продажу від 24.11.2017 (т.1 а.с.60-66), т.2 а.с.38,39).
Так, із копії постанови приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. від 01.02.2021 про відмову у вчинені нотаріальної дії вбачається, що підставою для прийняття такого рішення стало те, що інформація щодо вмісту вказаного вище індивідуального банківського сейфу №0115, що знаходився у користуванні спадкодавця ОСОБА_9 , та документи, що підвереджують право власності спадкодавця на вміст індивідуального банківського сейфу №0115, не було надано. Із наданих документів визначити частку у майні подружжя та частку мана, яка відноситься до складу спадкової маси, неможливо (т.1 а.с.60,61).
Позивач ОСОБА_2 посилається на те, що є засновником ПП «Приватний медико-оздоровчий центр «МАН» (ЄДРПОУ 14063487), 17.07.2017 директором якого призначено ОСОБА_9 , а 30.01.2020 ОСОБА_2 передав на відповідальне зберігання директору ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США для застосування їх в майбутньому у господарських операціях підприємств та оригінали правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення. Перелічені грошові кошти та оригінали документів ОСОБА_9 прийняв на відповідальне зберігання та зберігав їх у банківській скринці № НОМЕР_1 у відділенні АО «Альфа-Банк», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя,10. 
В ході судового розгляду позивач ОСОБА_4 пояснив походження належних йому 5000 доларів США через продаж гаражу згідно договору-купівлі-продажу від 24.11.2017 (т.2 а.с.38,39).
Отже, аналізуючи надані позивачем ОСОБА_2 докази, суд вважає, що такі обставини, на які посилається останній, доведені в розумінні положень ст.76-80 ЦПК України.
Між тим, позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до витребування майна з чужого незаконного володіння на свою користь до відповідачів ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей та до ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх дітей.
Будь-яких доказів, що саме відповідачами порушено права та інтереси позивача ОСОБА_2 суду не надано та не встановлено. Непогодження ОСОБА_2 з позовними вимогами ОСОБА_4 , не спростовують висновків суду.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 обрав неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Згідно із частинами першою та другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права чи інтересу та припинення дій, які порушують це право або інтерес. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу в потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2024 по справі №278/2111/23, пр. №61-5586св24.
Відтак, приймаючи вищевикладене, враховуючи позицію Верховного Суду, обрання позивачем ОСОБА_2 неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмові у позову. Суд не може самостійно змінити спосіб захисту, якщо це суперечить суті заявлених вимог або виходить за межі позову, тому правильний вибір є критично важливим
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 обрав неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів та у задоволенні його зустрічного позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 12, 76-81, 89, 258-260, 263-, 352 ЦПК України, суд, 

у х в а л и в:

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в інтересах якої діє законних представник ОСОБА_7 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зубарєв Ігор Юрійович, Акціонерне товариство «СЕНС-БАНК», служба у справах дітей у Шевченківському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, служба у справах дітей у Салтівському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя.
Відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яка діє також і в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.
Повний текст виготовлений 17.06.2026 
Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:
Позивач: ОСОБА_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .
Відповідач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», адреса місця знаходження: 03150, м Київ, вул. Велика Васильківська,100; ЄДРПОУ 23494714.
Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зубарєв Ігор Юрійович, адреса місцезнаходження: 61003, м. Харків, м. Конституції,12. 
Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса місця знаходження: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська,55.

Суддя   О.О. Сугачова