"22" травня 2026 р. Справа № 361/13544/25 
Провадження № 2/370/50/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 рік с-ще Макарів
Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Мінасян Я.А.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-ще Макарів, Київської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за Кредитним договором №0722/980/011635754/1 від 06.07.2018 у розмірі 18 570,88 грн., яка складається з: 11 213,27 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7 357,61 грн. заборгованість по відсотках, а також судові витрати та витра на правничу допомогу. 
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, зокрема за кредитним договором №0722/980/011635754/1 від 06.07.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачем. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала споживчий кредит та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Банк свої зобов`язання за заявою-анкетою про надання банківських послуг за №0722/980/011635754/1 від 06.07.2018 виконав в повному обсязі, що підтверджується розрахунками заборгованості і виписками. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості становить 18 570,88 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати по справі.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2025 року цивільну справу № 361/13544/25 за позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» передано за підсудністю Макарівському районному суду Київської області.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 05.02.2026 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.
Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Водночас, відповідач ухвалу судді від 05.02.2026 року про відкриття провадження не отримала, оскільки надіслана судом на її адресу кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою уповноваженого працівника Укрпошти «адресат відсутній».
Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не подала.
Позивачу копія ухвали судді про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи доставлена до його електронного кабінету. Від позивача будь-яких клопотань, заяв до суду не надходило. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розглядати справу за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження, не заперечував проти ухвалення судом заочного судового рішення.
Згідно з п. 2 ч. 7, п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи судом.
Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, у постановах від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19, 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Зважаючи на те, що суд вжив усі необхідні передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, у встановлений судом строк відповідач не подав до суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмовий відзив на позов, суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до правил частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Оскільки справа призначена судом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому для її розгляду відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.
Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Натомість, на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №0722/980/011635754/1 від 06.07.2018 у розмірі 18 570,00 грн. позивач не надав докази укладення такого кредитного договору з відповідачем.
Позивач надав копію Заяви-анкети про надання банківських послуг №0722/980/011635754/1 від 06.07.2018, який укладено між ПАТ ОТП Банк та відповідачем, проте цей договір не підтверджує обставини, на які посилається позивач: щодо суми кредиту, порядку та строків його повернення, валюта кредиту. Також суд звертає увагу, що не надані документи щодо підтвердження перерахунку кредитних коштів на рахунок відповідача, також належності відповідного рахунку саме відповідачу. 
Враховуючи надані позивачем докази, суд доходить висновку, що зазначені в позові відомості не є суто технічною помилкою. У зв`язку з цим суд вважає, що позивач не довів обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме ні підстав виникнення заборгованості, ні її розміру. У зв`язку з цим у задоволенні позову слід відмовити.
Зважаючи на те, що суд дійшов до висновку про відмову у позові, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати (сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу) та покладаються на самого позивача.
Керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволені позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складене 02.06.2026 року.

Суддя:      Н.О. Бізяєва