Справа № 177/660/26
Провадження № 2/197/463/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник ТОВ "Укр кредит фінанс" звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1387-2640 від 29.04.2024 у розмірі 100000 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 29.04.2024 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1387-2640, згідно з умовами якого позичальнику надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 20000 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту, знижена % ставка 1,45 % в день, стандартна % ставка 1,45 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 13.01.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 128850 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 20000 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 105850 гривень, прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту – 3000 гривень. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр кредит фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 28850 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 100000 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 20000 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000 гривень, що разом становить 100000 гривень.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2026 дану цивільну справу було передано до Широківського районного суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання, призначене на 30.04.2026, сторони не з`явились, 20.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що положення укладеного договору є несправедливими умовами, що порушують положення ЗУ "Про захист прав споживачів". Вказує, що проценти за користування кредитними коштами у декілька разів перевищують тіло кредиту, а він є військовослужбовцем у розумінні ч. 1 ст.5 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відтак має пільги встановлені ч. 15 ст. 14 цього Закону, де закріплено, що штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити, зменшити проценти за користування кредитом. На підтвердження вказаних обставин додав копію посвідчення учасника бойових дій, копію військового квитка, копію довідки форми 5. Також просить відкласти розгляд справи на іншу дату.
У зв?язку з клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 11.05.2026 об 11:30.
У судове засідання, призначене на 11.05.2026 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від сторін не надходило. Розгляд справи відкладено на 22.06.2026 о 10:00.
15 травня 2026 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що ТОВ "Укр кредит Фінанс" було погоджено та направлено 12.05.2026 індивідуальну лояльну пропозицію погашення заборгованості (гарантійний лист) ОСОБА_1 . Відповідачу у вищезазначеному листі було запропоновано сплатити частину суми заборгованості за кредитним договором №1387-2640 від 29.04.2024 у розмірі 22662,40 грн до 12.06.2026, а після такої сплати, товариством буде припинено дію кредитного договору у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу. Вказує, що ТОВ "Укр кредит фінанс" підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр кредит фінанс" загальну суму заборгованості за кредитним договором №1387-2640 від 29.04.2024 в розмірі 100000 грн.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 22 червня 2026 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення довідки про відсутність погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.06.2026.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому, на вказане засідання будь-яких заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. 
Суд вбачає недоцільним відкладення розгляду справи по суті на невизначений строк, за клопотанням відповідача, через його неявку, що порушує принцип пропорційності, а відтак вбачає підстави для розгляду справи за відсутності учасників справи, за наяваними матеріалами. При цьому, суд зазначає, що відповідач, будучи військовослужбовцем під час воєнного стану, клопотання про зупинення провадження не заявляв та таке судом не розглядалося.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.04.2024 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1387-2640. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту та інші платежі, передбачені договором у порядку, передбаченому цим договором. Сума кредиту відповідно до договору – 20000 грн; дата видачі кредиту – 29.04.2024, строк кредитування – 365 днів; базовий період – 14 днів; комісія за видачу кредиту – 15 % від суми кредиту; стандартна % ставка – 1,45 % в день, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний споживачем одноразовим ідентифікатором C6545.
Також в матеріалах справи наявні правила відкриття кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту у якому містяться основні умови кредитування.
Згідно з квитанцією АТ КБ "ПриватБанк" та довідкою ТОВ "Укр кредит фінанс", 29 квітня 2024 року було здійснено зарахування коштів в сумі 20000 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 через платіжну систему LiqPay, платіж № 2455944146, призначення платежу - видача коштів за кредитним договором № 1387-2640 від 29.04.2024.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1387-2640 від 29.04.2024, станом на 13.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Укр кредит фінанс" становить 128850 грн, з яких 20000 грн - основний борг, 105850 грн - залишок відсотків, 3000 грн – залишок комісій.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр кредит фінанс" а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 28850 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 100000 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом – 20000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000 грн.
При вирішенні спору суд керується такими нормами права.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 вищевказаного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, так якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ "Укр кредит фінанс" та ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит у визначений договором строк.
Факт отримання грошових коштів від ТОВ "Укр кредит фінанс" відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.
Згідно з вищевказаним розрахунком заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 100000 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом – 20000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000 грн.
Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20000 грн, яка була узгоджена між сторонами підлягає стягненню з відповідача.
Щодо заперечень відповідача проти стягнення з нього відсотків за вказаним кредитним договором, посилаючись на положення ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" та перебування на військовій службі суд зазначає наступне.
На підтвердження вказаних обставин відповідач 20.04.2026 на адресу суду надіслав підтверджуючі документи, а саме: довідку Форми А5 за вих. № 77 від 15.04.2026, згідно якої старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період з 02.04.2022; посвідчення серії НОМЕР_2 від 13.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій; військовий квиток серії НОМЕР_3 (а.с. 127-130).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15-ц та від 11.12.2019 у справі №521/7927/16-ц.
Таким чином, з досліджених судом матеріалів вбачається, що кредитний договір №1387-2640 укладений 29.04.2024, проценти по кредиту нараховані за період з 29.04.2024 по 28.04.2025. При цьому з довідку Форми А5 за вих. № 77 від 15.04.2026 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 02.04.2022, відтак на ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.
Таким чином, станом на момент укладання кредитного договору та нарахування процентів, відповідач має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей".
З огляду на викладене, суд робить висновок, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в розмірі 80000 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 20000 грн, тобто в частині заборгованості за тілом кредиту, при цьому в частині заборгованості за процентами в розмірі 80000 грн - відмовлено.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9840 від 12.02.2026 (а.с. 9). Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 20000/100000*2662,40 =532,48 грн.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 6, 509, 512, 526, 536, 625, 626, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1387-2640 від 29 квітня 2025 року в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" сплачений судовий збір у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 48 копійок.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення – 22.06.2026.

Суддя М.В. Панчук