Справа № 757/23925/17-к
Провадження № 1-кп/991/173/19

УХВАЛА
про відмову у призначенні 
комп`ютерно-технічної експертизи

20 травня 2026 року	місто Київ	

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 42016000000003697 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

(1) Зміст поданого клопотання
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.
До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи.
В обґрунтування цього вказує, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у тому, що він, будучи суддею Київського апеляційного адміністративного суду вчинив умисний посадовий злочин з корисливих мотивів, а саме одержав неправомірну вигоду в сумі 5 000 доларів США за винесення судового рішення в інтересах іншої юридичної особи.
На підтвердження висунутого обвинувачення до суду подано, серед іншого, результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД), матеріальними носіями яких є оптичні диски, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження.
Захисник указує, що за версією захисту зафіксовані на НСРД події були результатом провокативних дій з боку ОСОБА_9 , який цілеспрямовано схиляв ОСОБА_8 до вчинення дій, що інкримінується як кримінальне правопорушення.
Захист має обґрунтовані підстави вважати, що на наданих стороною обвинувачення оптичних дисках первісно містилися й інші файли (аудіо та відеозаписи, текстові файли, метадані тощо), які були вибірково вилучені (видалені) перед долученням носіїв як речових доказів до матеріалів провадження.
Зокрема йдеться про записи інших зустрічей ОСОБА_8 з ОСОБА_10 або записи їх телефонних розмов чи інших комунікацій, з яких убачається, що ініціатива контакту, його тематика та обставини формувалися саме ОСОБА_11 ; записи (фрагменти), які підтверджують, що ОСОБА_12 діяв за вказівкою або під контролем правоохоронного органу до винесення відповідної ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД; робочі (службові) файли носіїв (журнали, бази даних реєстраторів, файли конфігурації обладнання НСРД), за якими можна встановити повну хронологію всіх записів, що проводилися.
Захисник указує, що перевірка таких обставин потребує застосування спеціальних знань у галузі комп`ютерної техніки та програмного забезпечення.
А тому, захисник просить призначити комп`ютерно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставити, зокрема, такі питання: якою є файлова система кожного з оптичних дисків? якими є дата та час запису сесії на кожен з дисків? чи проводився запис однією сесією чи кількома? який повний перелік файлів та каталогів міститься на кожному з оптичних дисків? чи відповідають дати і час створення тим часовим періодам, що зазначені в назвах файлів і каталогів? чи містять оптичні диски ознаки видалення (стирання) файлів та каталогів? якщо так, то які саме файли були видалені? чи можливо відновити видалені файли? якщо так, то який зміст відновлених файлів? чи можливо встановити автентичність відновлених файлів? чи є ознаки переписування, дозапису, маніпуляцій з вмістом? чи є аудіо та відео файли оригіналом запису? чи наявні ознаки монтажу, обрізки, склейки фрагментів, видалення частин запису? чи можливо встановити апаратні засоби, за допомогою яких виконано первинний запис файлів, що містяться на дисках? чи є оптичні диски оригіналами носіїв НСРД чи їх копіями?
(2) Позиції учасників провадження
Сторона захисту підтримала подане клопотання. Вказала, що проведення експертизи в даному випадку потрібне для підтвердження або спростування наявності провокації в цьому кримінальному провадженні. А тому, просили призначити комп`ютерно-технічну експертизу.
Прокурор заперечив з приводу клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що підстави та причини призначення експертизи відсутні.
(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні клопотання
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали провадження, суд доходить висновку, що у призначенні експертизи слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 101 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:
1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;
2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;
3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Частина перша статті 242 КПК передбачає, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
При цьому, стаття 242 КПК має посилання на статтю 244 КПК. Відповідно до неї, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
З указаного випливає, що експертиза, може проводитися двома шляхами. У першому залучення експерта відбувається безпосередньо стороною кримінального провадження, у другому - така експертиза призначається судом. Також, є випадки, прямо вказані в ч. 2 ст. 332 КПК, коли суд, навіть без наявності клопотань сторін може доручити проведення експертизи. 
На стадії судового розгляду суд може доручити проведення експертизи за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК, а саме, коли для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Водночас, стаття 244 КПК (на яку є посилання у статті 242 КПК) прямо вказує, що призначення експертизи за клопотанням сторони захисту можливе, якщо існують труднощі у самостійному призначенні експертизи.
Отож, КПК не передбачає правило, за якого у всіх випадках експертиза призначається саме судом. Таку експертизу суд призначає, коли реально бачить в цьому необхідність.
Із системного аналізу вказаних норм КПК випливає, що експерт може бути залучений безпосередньо стороною захисту. КПК прямо передбачає змагальну модель доказування, де кожна сторона має право самостійно збирати та подавати докази, зокрема висновки експертів.
При цьому, захист має право: самостійно обрати експерта або експертну установу; укласти договір; надати матеріали для дослідження; отримати письмовий висновок експерта; подати цей висновок суду як доказ.
Водночас, доводи викладені в клопотанні є необґрунтованими, а тому, суд не вбачає реальних підстав для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.
Як убачається зі змісту клопотання, основною причиною призначення експертизи є виявлення видалених файлів на оптичних носіях інформації. За версією захисту існували ще якісь зустрічі між заявником та обвинуваченим, які були зафіксовані за допомогою НСРД, однак далі видалені. І на думку захисту, такі зустрічі можуть свідчити про провокацію зі сторони заявника.
Сторона захисту обмежилася загальними нейтральними розмитими виразами, що могли бути якісь ще не зафіксовані зустрічі.
З огляду на це, суд не вбачає реальних підстав для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.
Окрім цього, суд вважає, що намагання сторони захисту призначити експертизу в цьому випадку переслідує єдину мету - затягнути розгляд справи.
З цим клопотанням звернувся захисник ОСОБА_13 , який лише нещодавно вступив у цю справу. Але він не був очевидцем тих подій, і мотивами такого клопотання є інформація від ОСОБА_8 .
При цьому, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 надійшло до Вищого антикорупційного суду у листопаді 2019 року, а події в обвинувальному акті стосуються грудня 2016 року.
Якщо б ОСОБА_8 як особа, яка має юридичну освіту, дійсно вважав, що були якісь незафіксовані зустрічі, то він би раніше звертався з такими клопотаннями, а не вже наприкінці судового розгляду. Він мав близько трьох років на стадії досудового розслідування та більше ніж шість років перебування справи в суді, щоб звернутися з таким клопотанням раніше.
А тому, суд вважає, що намагання сторони захисту призначити експертизу в цьому випадку переслідує єдину мету - затягнути розгляд справи.
У цьому випадку, суд не може не звернути увагу на попередню процесуальну поведінку обвинуваченого, яка свідчить про затягування судового розгляду.
ОСОБА_8 часто проходив лікування в медичних закладах (в основному в травматологічних відділеннях). Оскільки останні декілька років усі судові засідання проходили виключно в режимі відеоконференції, то ОСОБА_8 завжди вважав, що таке лікування заважає проводити судові засідання з власних технічних засобів. Суд постійно направляв запити до лікарень з проханням повідомити чи дозволяв його стан здоров`я проводити судові засідання в режимі відеоконференції. У відповідь лікарі жодного разу не повідомляли, що його стан здоров`я був таким, що не дозволяв брати участь у судових засіданнях. Були випадки, коли він спеціально приїжджав в госпіталь для участі в судових засіданнях, а далі їхав по своїм справам. Пізніше ОСОБА_8 змінив тактику та почав уникати судових засідань через начебто відсутність власних технічних. Постійні неявки в судові засідання без поважних причин тричі ставало підставою для накладення на нього грошових стягнень та один раз стало підставою для застосування до нього приводу. Про неможливість прибути в судові засідання, ОСОБА_8 зазвичай повідомляв суд за півтори години до судового засідання, хоча про такі обставини вже знав за декілька днів до засідання. Також, з поведінки обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_8 самостійно створює собі обставини, щоб не з`являтися на виклик до суду. Такі штучні обставини неучасті в судових засіданнях могли створюватися за проханням ОСОБА_8 іншими особами. Він часто запізнювався в судові засідання посилаючись на повітряні тривоги, непередбачувані обставини - зламався транспорт, яким він їхав, забув сумку в автобусі, а потім її шукав. Якщо судові засідання все ж таки відбувалися, то суд, в основному, не проводив судовий розгляд або досліджував докази сторін чи допитував свідків, а займався вирішенням постійних клопотань обвинуваченого - розгляд клопотань про зупинення судового провадження; розгляд клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції; розгляд клопотань про відкладення судового засідання з різних причин - неявка одного з адвокатів, необхідність ознайомлення нового адвоката з матеріалами справи, необхідність надати час, щоб підготувати та подати клопотання або заяву; розгляд постійних заяв про відвід прокурору, спеціалісту або складу суду; розгляд клопотань про незаконність допиту свідка; розгляд клопотань про скасування грошових стягнень; розгляд заяв про відмову від своїх захисників тощо. Повітряні тривоги мають значення для ОСОБА_8 тільки тоді коли вони відбуваються безпосередньо в час проведення судових засідань, коли судове засідання закінчилося, то ОСОБА_8 не сидить в укритті, а без жодних проблем пересувався містом. Аналізом матеріалів справи установлено, що ОСОБА_8 не перебував в укритті кожну повітряну тривогу, однак використовував повністю це своє право в час проведення судових засідань.
Указані обставини були мотивом ухвалення рішення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перебуваючи під вартою, його дії і надалі направлені на затягування розгляду справи.
Яскравим прикладом є його неявка в судове засідання, призначеного на 29.04.2026 о 14:00 год. Його не було доставлено з СІЗО, адже ОСОБА_8 повідомив старшому конвойної варти, що він пересувається на інвалідному візку та не може пересуватися самостійно. 
При цьому, відповідно до медичної довідки від 29.04.2026 його оглянули терапевт та психіатр, за результатами чого визначили, що його поведінка є установчою, стан його здоров`я є задовільним і він може приймати участь у судовому засіданні.
Отож, вже перебуваючи під вартою, його поведінка не змінилася, він надалі продовжує створювати обставини для зриву судових засідань та неявки в них всіма можливими способами, у тому числі, симулюванням якихось вигаданих хвороб.
Звернення з клопотанням про призначення комп`ютерно-технічної експертизи також може свідчити про намагання затягнути розгляд справи, строки давності в якій закінчуються в грудні 2026 року, і ОСОБА_8 про це достеменно відомо.
Обставини викладені в клопотанні захисника, у взаємозв`язку з попередньою його недобросовісною процесуальною поведінкою може розцінюватися як спосіб затягування кримінального провадження, у тому числі з метою наближення закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у клопотанні захисника про призначення комп`ютерно-технічної експертизи слід відмовити.
На підставі викладеного, суд постановив:

- відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 42016000000003697 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді 

ОСОБА_14      ОСОБА_15