УХВАЛА
02 червня 2026 року
м. Київ
справа № 373/1293/20
провадження № 61-4503св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Мартєва С. Ю.,
розглянув клопотання Київської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 17 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна прокуратура, Печерський районний суд міста Києва, про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна прокуратура, Печерський районний суд міста Києва, 
про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють 
оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду, у розмірі 1 170 000 грн.
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області (на даний час назву суду змінено на Переяславський міськрайонний суд Київської області відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів») рішенням від 30 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Стягнув з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 1 170 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року, Київська обласна прокуратура оскаржила його в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд постановою від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури задовольнив. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовив.
Не погодившись з постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 оскаржив його в касаційному порядку.
Верховний Суд постановою від 19 липня 2023 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-12905св22).
Київський апеляційний суд постановою від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури задовольнив. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовив.
Не погодившись з постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, ОСОБА_1 оскаржив його в касаційному порядку.
Верховний Суд постановою від 15 жовтня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-15148св23).
Київський апеляційний суд постановою від 17 лютого 2026 року апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури задовольнив частково. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року змінив, виклав її резолютивну частину в такій редакції:
«Позов ОСОБА_1 до держави Україна в особі ДКСУ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна прокуратура, Печерський районний суд міста Києва, про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду, задовольнити частково.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 201 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн».
03 квітня 2026 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Київської обласної прокуратури на рішення 
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року.
Верховний Суд ухвалою від 27 квітня 2026 року відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував з Переяславського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи № 373/1293/20.
08 травня 2026 року (передано за вх. № 14821/0/220-26 від 11.05.2026) до Верховного Суду засобами поштового зв`язку від Київської обласної прокуратури надійшло клопотання про зупинення виконання рішення 
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивовано тим, що виконання оскаржуваних судових рішень у даній справі, які набрали законної сили, може призвести до безпідставного стягнення державних коштів, а отже, їх виконання є передчасним до ухвалення рішення судом касаційної інстанції. Таким чином, з метою недопущення безпідставної виплати бюджетних коштів, існують об`єктивні обставини для зупинення виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 373/1293/20 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 201 500 грн та витрат на професійну правничу допомогу - 10 000 грн.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
У статті 18 ЦПК України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Зважаючи на завдання та основні засади цивільного судочинства, які визначені частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі.
Верховний Суд звертає увагу, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Клопотання про зупинення виконання судових рішень не містить доказів вчинення дій щодо звернення до виконання вказаних судових рішень.
Факт оскарження судових рішень в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення їх виконання або зупинення їх дії судом касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 
від 30 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 17 лютого 2026 року касаційний суд відмовляє, оскільки воно ґрунтується на припущеннях заявника щодо можливого стягнення вказаних коштів без надання відповідних доказів про це.
Керуючись статтями 260, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Київської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко С. Ю. Мартєв