Справа № 357/7250/26
1-кп/357/865/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026116030000046 від 09.02.2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за наступних обставин. 
05 лютого 2026 року близько 22 години, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти останнього наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва.В результаті вказаних дій потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на верхній губі зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дослідженням даних, які характеризують особу винних, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та пояснив, що 05 лютого 2026 року близько 22 год. він перебував у будинку АДРЕСА_2 , де проживає його мати. Під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 , він умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку верхньої губи зліва. 
Щиро кається.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали справи, суд вважає доказаною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Потерпілий при призначенні суду покарання посилався на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України: відсутні.
Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено лише стосовно особи, яким висунуто обвинувачення, та лише в межах висунутого обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини справи, а також вплив призначеного покарання на його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.
ОСОБА_4 медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, що підтверджується відповіддю генерального директора КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_8 від 12.03.2026 за № 268.
Оцінюючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Речові докази і судові витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Підстав для його обрання суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд –

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним вдповідно до положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1