ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 12 червня 2026 року 	Справа № 903/363/24	

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Мачульської Л.В., розглянувши матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Ратнівський молокозавод”, смт. Ратне, Ковельський р-н., Волинська обл.
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Lyuks Group”, Республіка Азербайджан
про стягнення 90 635,01 доларів США 
за участю представників-учасників справи:
від позивача: н/з
від відповідача: н/з

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 ТОВ “Ратнівський молокозавод” звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ “Lyuks Group” 149 635,01 доларів США, що еквівалентно 5 732 192 грн 19 коп, в тому числі: 146 010 доларів США боргу, що еквівалентно 5 593 325,94 грн та 3 625,01 доларів США пені, що еквівалентно 138 866,25 грн. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору №100320 купівлі-продажу від 10.03.2020 щодо здійснення оплати відповідачем отриманого товару. 
Ухвалою суду від 17.04.2024 позовну заяву залишено без руху. Зобов`язано  позивача у строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали подати суду докази доплати судового збору у сумі 82 954 грн 88 коп та належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову документів, доданих до позовної заяви, а саме: договору №100320 купівлі-продажу від 10.03.2020, додаткової угоди №3 від 31.12.2023 до договору купівлі-продажу №100320 від 10.03.2020, угоди №28 від 14.02.2024 до договору купівлі-продажу №100320 від 10.03.2020, угоди №27 від 27.12.2023 до договору купівлі-продажу №100320 від 10.03.2020, угоди №26 від 10.10.2023 до договору купівлі-продажу №100320 від 10.03.2020, а також зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), про що повідомити суд, вказавши відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.
Позивач ухвалу суду отримав 22.04.2024.
Строк для усунення недоліків –по 02.05.2024.
29.04.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви та долучення доказів сплати судового збору в сумі 82 954 грн 88 коп, належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову документів, доданих до позовної заяви, підтвердження реєстрації електронного кабінету.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Слободян О.Г. 03.05.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Кравчук А.М.
Ухвалою суду від 08.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.11.2024 об 11 год 30 хв. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У відзиві зазначити електронну адресу, іншу контакту інформацію для надіслання процесуальних документів у справі. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.
Відповідач ухвалу суду отримав 24.07.2024.
Відзив відповідача на адресу суду не надходив.
13.11.2024 на адресу суду надійшли заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем 59 000 доларів США, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача 87 010 доларів США основного боргу та 3 625,01 доларів США пені.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що подана заява про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, подана до закінчення підготовчого провадження, підписана директором товариства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття даної заяви до розгляду, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову – 90 635,01 доларів США.
Враховуючи вищевикладене, відсутність відзиву відповідача, закінчення строку для його подання, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 13.11.2024 закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 04.06.2025 о 10 год 30 хв.
28.11.2024 Вищою радою правосуддя прийнято рішення №3460/0/15-24 від 28.11.2024 про звільнення з посади судді ОСОБА_1 , у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно наказу в.о. голови суду від 28.11.2024 №17/02-2 ОСОБА_1 відраховано зі штату працівників Господарського суду Волинської області.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024, справа розподілена судді Бідюк С.В. 
Ухвалою суду від 03.12.2024 провадження у справі поновлено. Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ратнівський молокозавод” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Lyuks Group”, Республіка Азербайджан про стягнення 90635,01 доларів США прийнято до розгляду. Розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 04 червня 2025 року на 10:30 год. Провадження у справі зупинено.
Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №RE430317359UA, згідно якого ухвала суду від 03.12.2025 отримана відповідачем 07.01.2025.
03.06.2025 через електронний суд надійшла заява позивача про вступ у справу уповноваженого представника товариства. Крім того розгляд справи просить відкласти у зв`язку з участю представника в іншому судовому засіданні, призначеному на ту ж дату і час. 
Враховуючи вищевикладене, вступ нового представника позивача, клопотання про відкладення, з метою повного та всебічного розгляду справи, забезпечення рівності учасників судового процесу, надання учасникам справи можливості врегулювати спір в добровільному порядку, суд протокольною ухвалою від 03.06.2025 розгляд справи по суті відклав на 10.12.2025 о 10:30 год.
На адресу суду надійшли заяви позивача від 01.12.2025, 05.12.2025 про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні. Зазначає, що між сторонами ведуться переговори щодо можливого врегулювання спору в добровільному порядку, що потребує більше часу для ведення перемовин.
Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався.
Враховуючи вищевикладене, заяву позивача, надання сторонам можливості врегулювати спір в добровільному порядку, суд протокольною ухвалою від 10.12.2025 розгляд справи по суті відклав на 03.06.2026 о 10:00 год.
Ухвалою суду від 10.12.2026 провадження у справі поновлено. Повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи по суті на 03 червня 2026 року о 10:00 год. Провадження у справі зупинено.
25.05.2026, 01.06.2026, 02.06.2026 надійшли заяви позивача, згідно яких зазначає, що з моменту відкриття провадження у даній справі відповідачем здійснено погашення 88 170 доларів США основного боргу, пеня відповідачем не відшкодовувалась. Згідно картки рахунку зазначає, що основний борг становить 57 840 доларів США. Розгляд справи просить здійснювати без участі його представника, позовні вимоги підтримує. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Згідно із ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. 
Враховуючи вищевикладене, часткове погашення відповідачем основного боргу, провадження у даній справі в сумі 29 170 доларів США основного боргу підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Таким чином, предметом спору є стягнення з відповідача 57 8740 доларів США основного боргу та 3 625,01 доларів США пені.
Відповідач правом участі у судовому засіданні, призначеному на 03.06.2026 о 10:00 год, не скористався, повноважного представника не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно із ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищевикладене, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -
в с т а н о в и в:

10.03.2020 між ТОВ «Ратнівський молокозавод» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Lyuks Group” (покупець) укладено договір купівлі-продажу №100320 (далі - договір), згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати покупцю товар, а саме суміші, спреди рослинно-вершкові, масло, сухе знежирене молоко у кількості та за цінами згідно додатками до договору ,а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар, згідно з умовами цього договору і додатків до нього. Усі додатки до договору є його невід`ємними частинами (п. 1.1). 
Відповідно до п. 4.1 договору ціна за одиницю товару визначається у відповідному додатку до договору.
Пунктами 5.1. та 5.2 договору передбачено, що оплату за товар покупець здійснює шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця 100% передоплати протягом 5 банківських днів з моменту підписання відповідного додатка до договору представниками обох сторін. Валюта договору зазначається сторонами в додатках до договору. 
Згідно п 6.1 договору приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється відповідно до інструкції №П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 15.06.65, №7, затвердженою постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.66 
За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі, погодженому сторонами в додатках до договору (п. 10.1 договору). 
Згідно п. 11.2 договору якщо спори, що виникають між сторонами, неможливо вирішити шляхом переговорів, вони вирішуються сторонами в судовому порядку за місцем знаходження позивача.
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але в будь якому випадку до остаточного взаєморозрахунку сторін (п. 13.7 договору). 
Додатковою угодою №3 від 31.12.2023 продовжено термін дії контракту №100320 від 10.03.2020 до 31.12.2024.
Сторонами підписано додатки до договору купівлі-продажу №100320 від 10.03.2021:
- №26 від 10.10.2023, яким визначили поставку товару на загальну суму 59 065 доларів США, з яких спред солодко-вершковий у кількості 13,5 т на загальну суму 41 175 доларів США, спред солодко-вершковий кількістю 4,4 т на загальну суму 3 350 доларів США, суміш рослинно-вершкова кількістю 1,5 т на загальну суму 3 150 доларів США. Визначено валюту договору та валюту платежу – долари США. Умови оплати: 100% відстрочка платежу – 21 день після відвантаження;
- №27 від 27.12.2023, яким визначили поставку товару на загальну суму 59 170 доларів США, з яких спред солодко-вершковий у кількості 19,4 т. Визначено валюту договору та валюту платежу – долари США. Умови оплати: 100% відстрочка платежу – 21 день після відвантаження;
-№28 від 14.02.2024, яким визначили поставку товару на загальну суму 57 840 доларів США, з яких спред солодко-вершковий у кількості 18 т, загальною вартістю 54 900 доларів США, суміш рослинно-вершкова, загальною вартістю 2 100 доларів США. Визначено валюту договору та валюту платежу – долари США. Умови оплати: 100% відстрочка платежу – 21 день після відвантаження.
За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Приписами частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 176075 доларів США, що підтверджується митними деклараціями, міжнародними товарно-транспортними накладними.
Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково (з врахуванням часткової оплати під час розгляду справи), у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 578740 доларів США, підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорена, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Судом враховано, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, визначену в іноземній валюті – в доларах США, та еквівалент заборгованості, визначений у валюті - гривні.
Велика Палата Верховного Суду висновувала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14).
Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення.
Таким чином, підставною та підлягає до стягнення з відповідача заборгованість, визначена у валюті, визначена договором купівлі-продажу та додатками до нього, а саме – у доларах США.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3625,01 доларів США пені, нарахованої в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом.
За наведеними вище положеннями ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розміром або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).
У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Велика Палата Верховного Суду у постанові №904/4156/18 від 10.12.2019 зазначила, що за змістом положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
Позивач зазначав про те, що нарахував відповідачеві пеню виходячи з обсягу простроченого зобов`язання та розміру облікової ставки Національного банку України у відповідний день прострочення в межах періоду нарахування, вважаючи, що частиною шостою статті 231 ГК України розмір штрафної санкції за прострочення грошового зобов`язання визначений саме в такому розмірі і застосування штрафної санкції за прострочення грошового зобов`язання передбачено пунктами 10.1, 10.2 договору.
Згідно п. 10.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі, погодженому сторонами в додатках до договору. Пунктом 10.2 договору передбачено, що покупець зобов`язується компенсувати продавцю всі понесені ним збитки у разі несвоєчасної оплати товару, однак це не звільняє покупця від повної оплати вартості товару.
В той же час, в матеріалах справи відсутні додатки до договору, якими сторони врегулювали розмір та порядок обрахунку пені за порушення сторонами своїх договірних зобов`язань.
Такі ж положення відсутні також у додатках №26 від 10.10.2023, №27 від 27.12.2023, №28 від 14.02.2024 до договору купівлі-продажу від 10.03.2020. 
Таким чином розмір, механізм та порядок нарахування пені за невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторонами не врегулюваний.
Між тим, стаття 231 ГК України, на яку посилається позивач в обґрунтування розміру нарахованої пені, не встановлює розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначає певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову ставку Національного банку України), а відтак не може бути застосована у даному випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної договірної пені.
Таким чином, умовами договору не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, а стаття 231 ГК України також не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі, виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування такої міри відповідальності, як договірна санкція, за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі, у зв`язку з чим у задоволенні позову про стягнення з відповідача 3 625,01 доларів США пені слід відмовити.
Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 33 235,87 грн відповідно до ст. ст. 129 - 130 ГПК України слід покласти на нього.
Згідно із ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Отже, позивач має право на повернення судового збору у зв`язку із зменшенням ним позовних вимог та закриттям в частині стягнення 29170 доларів США основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,- 

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі.
2. Закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору провадження у справі в частині стягнення 29 170 доларів США основного боргу.
3. Позов задовольнити частково.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Lyuks Group» (AZ1118, м. Баку, Низамінський р-н., вул. Рустама Рустамова, буд. 80, кв. 63, Азербайджанська Республіка, ІПН 1602729071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський молокозавод» (вул. Тараса Шевченка, буд. 47, смт. Ратне, Ковельський р-н., Волинська обл., код ЄДРПОУ 43454177) 57 840 доларів США основного боргу.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Lyuks Group» (AZ1118, м. Баку, Низамінський р-н., вул. Рустама Рустамова, буд. 80, кв. 63, Азербайджанська Республіка, ІПН 1602729071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський молокозавод» (вул. Тараса Шевченка, буд. 47, смт. Ратне, Ковельський р-н., Волинська обл., код ЄДРПОУ 43454177) 33 235,87 грн судового збору.
6. У позові на суму 3 625,01 доларів США відмовити.
7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст рішення складено 12.06.2026.

Суддя   С. В. Бідюк