Справа № 128/70/26 
Провадження № 33/801/510/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Мельника Юрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, -
встановив:
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави.
В постанові суду зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556631 встановлено, що 01 січня 2026 року приблизно о 16-40 год., в с. Гавришівка Вінницького району Вінницької області по вул. Задворного, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21033», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду, 29 квітня 2026 року адвокат Мельник Ю. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння оскільки: у поліцейських не було в наявності спеціальних технічних засобів, за допомогою яких, можна було встановити у ОСОБА_1 наявність чи відсутність стану алкогольного сп`яніння на момент зупинки. Крім того, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що він наголошував поліцейським, однак останні порушили процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачену ст. 266-1 КУпАП 
Крім того, суд першої інстанції в оскаржувані постанові вказав, що не бере до уваги висновок КНП «ВОКЛ» ім. акад. Ющенка від 01.01.2026 року, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді як відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції (№ 1452/735 від 09.11.2025) про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. ОСОБА_1 пройшов огляд в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту коли його відпустили поліцейські, що підтверджується висновком лікаря, який міститься в матеріалах справи, а не з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння. 
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю. М. підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.
Як вбачається з відеозапису з портативного відеореєстратора працівників поліції (відео під назвою «export-3k3il»), на ньому зафіксовано як поліцейські після зупинки автомобіля «ВАЗ 21033», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , перевірили у нього документи та висунули вимогу показати вміст багажного відділення. Після того як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, поліцейський запитав чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповів, що ні (на 01:11 відео). Надалі поліцейський одразу запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння (на 02:20 відео), на що останній погодився (на 02:25 відео). Разом з тим, з відеозапису вбачається, що огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу працівниками поліції не проводився, а самі поліцейські повідомили, що прилад «Драгер» у них відсутній (на 21:02 відео). Більше того, ОСОБА_1 сам запропонував пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», однак поліцейський повідомив, що необхідно їхати до лікарні, «оскільки така процедура» (на 15:19 відео). 
Таким чином, працівники поліції фактично усунули передбачену законом можливість проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, що не відповідає вимогам статті 266 КУпАП.
Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу неодноразово на запитання поліцейського погоджувався пройти огляд у медичному закладі (на 02:25, 04:19, 20:03, 21:05, 21:46, 22:04 відео), однак працівники поліції постійно ставили йому одне й те саме питання щодо згоди чи відмови від проходження огляду, чим фактично створювали психологічний тиск та штучно формували ситуацію для подальшої фіксації відмови.
Так, перебуваючи у службовому автомобілі, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, однак після складення протоколу у нього буде дві години для самостійного звернення до лікарні для проходження огляду (на 20:18 відео). Таке роз`яснення не відповідає положенням статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, оскільки подальше самостійне звернення до медичного закладу після складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не має правового значення, оскільки в такому разі при складенні протоколу не встановлюється ступінь сп`яніння, а відтак результат огляду за самозверненням не впливає на об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.
Оцінюючи зафіксовану на відеозаписі поведінку працівників поліції, апеляційний суд приходить до висновку, що поліцейські не лише не забезпечили належне проведення огляду відповідно до вимог закону, а й формували у ОСОБА_1 хибне уявлення про процедуру проходження огляду та її правові наслідки, що вплинуло на його поведінку.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що провокація з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли працівники поліції не лише фіксують можливе правопорушення, а фактично схиляють особу до певної поведінки або створюють умови для її вчинення.
З огляду на досліджений відеозапис апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції мали ознаки провокації, оскільки поліцейські:
?не забезпечили проведення огляду на місці з використанням спеціального технічного засобу; 
?неодноразово маніпулювали варіантами поведінки водія; 
?неправильно роз`яснювали порядок проходження огляду; 
?створювали психологічний тиск шляхом постійного повторення одного й того запитання після неодноразово висловленого ОСОБА_1 згодою проїхати в медичний заклад на огляд.
?
При цьому сам факт того, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти огляд у медичному закладі, свідчить про відсутність у нього умислу ухилитися від проходження огляду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, однак такі дані повинні бути отримані у спосіб, передбачений законом.
Оскільки працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а зафіксована на відеозаписі «відмова» ОСОБА_1 сформувалася через недотримання працівником поліції процедури огляду та під впливом неправильного роз`яснення порядку проведення огляду та наслідків відмови, - відтак апеляційний суд приходить до висновку про недопустимість таких доказів.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним у справі доказам та записам з портативного відеореєстратора.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У статті 62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не грунтуються на належних та допустимих доказах, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на це, апеляційний суд на дає оцінки іншим доводам апеляційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -,
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Мельника Юрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2026 року скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду        Т. М. Шемета