Справа № 681/283/26
Провадження 3/681/120/2026    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ  

"19" травня 2026 р.         м.Полонне  
Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності   
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, особи з інвалідністю 3-ї групи
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - 
в с т а н о в и л а:
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 138766 від 09.03.2026 (далі – Протокол), 09.03.2026 ОСОБА_1 ухилилася від викнання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання своєї неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, а саме не створила належних умов проживання, не забезпечує належного харчування, не надає відповідного лікування та не забезпечує здобуття дитиною середньої освіти в Буртинській гімназії.
Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного вище адміністративного правопорушення. 
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. 
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась.
Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 184 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
У зв`язку з цим суд, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснює судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №138766 від 09.03.2026, письмових поясненнях ОСОБА_1 , яка пояснила, що дійсно син з 01.01.2026 по 09.03.2026 в школі був лише 4 рази, листі директора Буртинської гімназії на ім`я начальника ВПГУНП в Хмельницькій області, в якому повідомлено, що ОСОБА_2 , учень 8-го класу з 13.02.2026 по 05.03.2026 без поважних причин пропустив навчання в школі. Відповідно до даних характеристики ОСОБА_1 , що видана старостою с.Буртин ОСОБА_1 має троє дітей, характеризується посередньо, алкогольними напоями не зловживає, проте проживає з дітьми в жахливих умовах. Відповідно до даних акта обстеження умов проживання , складеного начальником служби у справах дітей Понінківської селищної ради умови проживання ОСОБА_1 та трьої її неповнолітніх дітей жахливі, повсюду кури грязних речей, ліжка поламані, постільна білизна відсутня, продуктів харчування обмаль; в одній кімнаті розташована і кухня, і туалет, і спальня.
Отже, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП кваліфіковано правильно.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.  
За положеннями ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись наведеним, ст.ст.33, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача ЄДРПОУ37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави).
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суддя       Н.А.Горгулько