Справа № 204/10799/25
Провадження № 2/204/794/26
РІШЕННЯ
іменем України

09 червня 2026 року         м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 78137,40 грн. Також позивач просив в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з відповідача на користь позивача. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 22 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4492711. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 10000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. 27 лютого 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло право грошової вимоги до відповідача. Всупереч умовам договору відповідач не виконав свого зобов`язання, а тому має заборгованість перед позивачем у розмірі 78137,40 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту – 9999,97 грн, нарахованих первісним кредитором процентів – 63887,44 грн, нарахованих позивачем процентів у межах строку дії договору – 4250 грн. 
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано інформацію від АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.
22 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4492711, відповідно до п.п. 1.2., 1.3. якого на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 10000 грн, строк кредитування – 360 днів (а.с.22-32). 
Відповідно до п.п.1.4.1.-1.4.2. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4492711 від 22 березня 2024 року стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на умовах, зазначених у п. 1.4.2. договору.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 (п.2.1. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4492711 від 22 березня 2024 року).
Порядок укладення договору та створення і накладання електронних підписів сторін зазначений у п.9.7. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4492711 від 22 березня 2024 року. 
У розділі 10 договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер, дані паспорта, місце проживання, додаткові контактні дані клієнта, електронна адреса, реквізити належного клієнту платіжного засобу/поточного рахунку, контактні дані третьої особи, а також зазначено, що договір підписано клієнтом за допомогою електронного підпису 22430.
Підписавши 22 березня 2024 року електронним підписом 36629 паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.38-40).
Згідно листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», на картку, номер якої відповідачем було зазначено в кредитному договорі, №5168752006572526 22 березня 2024 року було перераховано 10000 грн (а.с.41).
Відповідно до відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 20 листопада 2025 року, на ім`я відповідача ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 22 березня 2024 року здійснено зарахування на суму 10000 грн (а.с.145).
27 лютого 2025 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №27/02/2025, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.42-46, 104-105). 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27/02/2025 від 27 лютого 2025 року, боржником за кредитним договором №4492711 зазначено ОСОБА_1 (а.с.52-53).
Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.15-21), заборгованість відповідача становить 78137,41 грн, яка складається із:
- заборгованості за тілом кредиту – 9999,97 грн;
- заборгованості за відсотками – 63887,44 грн;
- заборгованості за відсотками за період з 28 лютого 2025 року по 16 березня 2025 року – 4250 грн.
При цьому, судом враховується, що позивач просить стягнути з відповідача 78137,40 грн, а тому заборгованість відповідача перед позивачем у межах пред`явлених позовних вимог становить саме 78137,40 грн. 
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.
За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 78137,40 грн у межах пред`явлених позовних вимог, з яких сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9999,97 грн та сума заборгованості за відсотками у розмірі 68137,44 грн (63887,44 грн (відсотки, нараховані первісним кредитором) + 4250 грн (відсотки, нараховані позивачем в межах строку дії кредитного договору за період з 28 лютого 2025 року по 16 березня 2025 року)).
Щодо вимог позивача про застосування приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦПК України, суд зазначає наступне.
За змістом ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 22 березня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Таким чином, вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12422,40 грн (2422,40+10000) (а.с.77-85,115). 
Стягуючи витрати на професійну правничу допомогу судом враховується, що клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, від відповідача не надходило, обставини щодо неспівмірності витрат суду не повідомлялися та не доводилися. 
Крім того, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4492711 від 22 березня 2024 року у розмірі 78137,40 грн та судові витрати у розмірі 12422,40 грн, а всього 90559 (дев`яносто тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ", місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, ідентифікаційний код 40966896.
Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий