ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
26 травня 2026 року о/об 12 год. 50 хв.	Справа № 280/2116/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 (зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі - відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_2 , оформлене листом від 21.02.2026 за №857/Вих/38Г/28 про відмову ОСОБА_1 , як дружині безвісно відсутнього військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виплаті його грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ та "Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 за №884; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ та "Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 за №884, з дня зникнення безвісти, а саме з 23.06.2025.
У позовній заяві зазначено наступне: «… Позивач ОСОБА_1 перебувала із ОСОБА_2 у шлюбі з 25.02.2017 року. З вказаного часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, вели спільне господарство, мали теплі взаємовідносини. У позивача помер син, у зв`язку з чим перебуваючи в емоційному стані вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Дніпровського (Ленінського) районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 року по справі № 337/4233/24 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.02.2017 року Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 59 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 21.11.2024 року. Однак, незважаючи на юридичне розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порозумілися та продовжували проживати однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, здійснювали взаємну матеріальну підтримку один одного. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ оголошено воєнний стан. Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку із військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію. ОСОБА_2 став на захист Батьківщини, проявивши стійкість і мужність у бою за суверенітет, територіальну цілісність та незалежність України. Позивачу, як дружині ОСОБА_2 надійшло сповіщення № 290/2025 від 25.06.2025 року в якому її повідомлено про те, що її чоловік гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_2 зник безвісті 23.06.2025 поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого мінометного обстрілу. 04.07.2025 року за заявою позивача - ОСОБА_1 посадовими особами Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Закарпатської області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025071040000798 за фактом зникнення безвісти її чоловіка ОСОБА_2 23.06.2025 поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого мінометного обстрілу, за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 115 КК України. Рішенням Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 28 липня 2025 року у справі № 331/4099/25 встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач по справі) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 23.06.2025 року під час виконання бойового завдання проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу з 21.10.2024 року по час його зникнення безвісті під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини 23.06.2025 року. Рішення набрало законної сили 28.08.2025 року. На підставі Закону України "Про правовий статус осіб зниклих безвісти за особливих обставин" позивач, як дружина безвісти зниклого військовослужбовця, з яким проживала у незареєстрованому шлюбі, і цей факт встановлено рішенням суду, звернулась до відповідача із заявою про призначення їй грошового забезпечення, яке отримував її чоловік. За наслідком розгляду заяви Військовою частиною НОМЕР_2 листом від 21.02.2026 № 857/Вих/38Г/28 посилаючись на пункт 4 Постанови № 884 повідомлено позивача про відмову їй у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що у поданому пакеті документів було відсутнє свідоцтво про шлюб. … Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Відповідно до частин 1-2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Тобто, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Отже, в розумінні вищезазначених норм закону та з урахуванням рішення Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 28 липня 2025 року у справі № 331/4099/25 яким встановлено факт того, що позивач та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 23.06.2025 року під час виконання бойового завдання проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу з 21.10.2024 року по час його зникнення безвісті під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини 23.06.2025 року, позивач згідно Закону України "Про правовий статус осіб зниклих безвісти за особливих обставин" як дружина безвісти зниклого військовослужбовця, з яким проживала у незареєстрованому шлюбі, має право отримати статус члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця та отримати грошове забезпечення, яке отримував її чоловік ОСОБА_2 . На переконання позивача дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови їй у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до Порядку №884, є протиправними, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , відповідно до Порядку №884, з дня зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 23.06.2024 року. …». 
Позивач підтримав позовну заяву.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Вимоги, викладені в позовній заяві Позивачем, Військова частина НОМЕР_2 не визнає в повному обсязі, як такі, що є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству. В частині позовної вимоги щодо зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ та Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, з дня зникнення безвісти, а саме з 23 червня 2025 року., пояснюємо наступне: Відповідно до пункту 1 розділу 30 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2016 № 260 (далі - Постанова №260), грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно, самовільно залишили військову частину (установу, організацію), місце служби або здійснили дезертирство), а також у разі їх смерті (загибелі), виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій військовослужбовець перебував на грошовому забезпеченні. Відповідно до абзацу третього пункту 6 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Постанова №884), у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені). Відповідно до пункту 3 Порядку № 884 до заяви про виплату грошового забезпечення додаються такі документи: копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України; копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України; копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині. Позивач ОСОБА_1 не надала такого документа, оскільки шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано рішенням Дніпровського (Ленінського) районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 (набрало законної сили 21.11.2024, актовий запис № 59). Рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2025 у справі № 331/4099/25 встановлює лише факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 21.10.2024 по 23.06.2025. Це рішення не є свідоцтвом про шлюб, не відновлює зареєстрований шлюб і не замінює документ, прямо передбачений пунктом 3 Порядку № 884. Згідно частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Також у частині 2 статті 21 СК України зазначено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. У частині 1 статті 36 СК України, також визначено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом з цим, суди неодноразово наголошували, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відтак, фактичне спільне проживання чоловіка та жінки не є шлюбом у розумінні законодавства, тому приписи положення пункту 6 Порядку №884, які мають імперативний характер в частині визначення кола осіб сім`ї військовослужбовця, не підлягають розширеному тлумаченню. Порядок № 884 є нормативно-правовим актом спеціальної дії, який встановлює вичерпний перелік документів. Судове рішення про факт спільного проживання не може підміняти обов`язкову вимогу щодо свідоцтва про шлюб. Таким чином, Військова частина НОМЕР_2 діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. …».
Відповідач проти позовної заяви заперечував.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21.10.2024 у справі №337/4233/24 (провадження №2/334/2871/24), яке 21.11.2024 набрало законної сили, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 25 лютого 2017 року, шлюб зареєстрований Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №59.
При цьому, у заочному рішенні Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21.10.2024 у справі №337/4233/24 (провадження №2/334/2871/24) зазначено: «… Сторони одружені з 25 лютого 2017 року, шлюб зареєстрований Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №59. Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сім`я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Вважаючи примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. В судове засідання позивач не з`явилася, разом з позовом подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. … Позивач скористалася даним їй правом та звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб. … Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. …».
Рішенням Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2025 у справі №331/4099/25 (провадження №2-о/331/386/2025), яке 28.08.2025 набрало законної сили, задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військова частина НОМЕР_4 - встановлено факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), який зник безвісті 23.06.2025 року, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу з 21.10.2024 року по час його зникнення безвісті під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини 23.06.2025 року.
При цьому, у рішенні Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2025 у справі №331/4099/25 (провадження №2-о/331/386/2025) зазначено: «… Заявник ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , Військова частина НОМЕР_4 . В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі з 25.02.2017 року. З вказаного часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, вели спільне господарство, мали теплі взаємовідносини. В заявниці помер син, у зв`язку з чим вона перебувала в депресивному стані та між подружжям виник конфлікт, після чого будучи в емоційному стані, заявниця звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. 21.10.2024 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя шлюб було розірвано. Однак, незважаючи на юридичне розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порозумілися та продовжували проживати однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, здійснювали взаємну матеріальну підтримку один одного та проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 перераховував заявниці кошти на побут та сплату комунальних платежів. На даний час заявнику необхідно документально підтвердити цей факт для подальшого звернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 та військової частини НОМЕР_4 з метою реалізації її права на отримання соціальних гарантій та статусу члена сім`ї військовослужбовця. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зник безвісті 23.06.2025 року, проживання однією сім`єю як жінка та соловік без реєстрації шлюбу з 21.10.2024 року по час його зникнення безвісті під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини 23.06.2025 року. Представник заявника в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі. … Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджується, що заявник та ОСОБА_2 дійсно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. …».
У листі ВЧ НОМЕР_2 від 21.02.2026 за №857/ВихЗВГ/28 на адресу ОСОБА_1 зазначено: «… За результатом опрацювання вашої заяви від 12.01.2026 року, стосовно виплати частки грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 повідомляємо наступне. Відповідно до пункту 1 розділу 30 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2016 № 260 (далі - Постанова №260), грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно, самовільно залишили військову частину (установу, організацію), місце служби або здійснили дезертирство), а також у разі їх смерті (загибелі), виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій військовослужбовець перебував на грошовому забезпеченні. Відповідно до абзацу третього пункту 6 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Постанова №884), у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені). Відповідно до пункту 3 Порядку № 884 до заяви про виплату грошового забезпечення додаються такі документи: копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України; копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України; копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині; Перевіривши додані до заяви документи, встановлено, що до них не додано свідоцтво про шлюб. Враховуючи вимоги пункту 4 Постанови № 884 повідомляю про прийняте рішення у відмові Вам у виплаті частини грошового забезпечення ОСОБА_2 . …».
Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.
При вирішенні публічно-правового спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.
У ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено: «6. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). … Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини. Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. …».
У «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти», затвердженому 30.11.2016 постановою Кабінету Міністрів України №884 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 за №449) (надалі - «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти»), зазначено: «1. Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти (далі - військовослужбовці), особі (особам), визначеній (визначеним) військовослужбовцем в особистому розпорядженні, складеному на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за його вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону), та особам, зазначеним в абзацах четвертому і п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - визначені особи). … 3. Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви про виплату грошового забезпечення (далі - заява про виплату) додаються такі документи: копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України); копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові); копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців; копія документа, що підтверджує: - призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку); - призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці; - встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам; копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців; копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців; копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення; інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі. Заява про виплату та додані до неї документи подаються у паперовій формі особисто чи на поштову адресу або в електронній формі (за технічної можливості) на адресу електронної пошти чи засобами інформаційно-комунікаційних систем. 4. Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає заяву про виплату та додані до неї документи і приймає рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам або про відмову у виплаті грошового забезпечення. Рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам приймається на підставі: документів, визначених у пункті 3 цього Порядку; інформації, отриманої з державних реєстрів; копії особистого розпорядження на випадок полону (за наявності). Рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті. Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам у разі: подання заяви про виплату особами, не передбаченими в пункті 1 цього Порядку, а також визначеними особами, які мають (набули) громадянство Російської Федерації чи Республіки Білорусь, або постійно проживають на території таких країн, або засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку; з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, самовільного залишення ними військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирства. У разі відсутності документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, та для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) отримує відповідні витяги з державних реєстрів щодо військовослужбовців та зазначених осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення у порядку, визначеному в пункті 6 цього Порядку. Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам не позбавляє їх права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. Від виплати грошового забезпечення можуть відмовитися визначені особи, зазначені: в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - на користь інших визначених осіб, зазначених в такому абзаці; в абзаці п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - на користь інших визначених осіб, зазначених в такому абзаці. Такі визначені особи подають відповідну заяву, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально, в якій зазначається інформація про іншу визначену особу і розмір належної їй частки грошового забезпечення. У разі подання заяви про відмову від виплати грошового забезпечення без зазначення в ній інформації про іншу визначену особу, на користь якої відмовляється визначена особа, належна їй частка грошового забезпечення рівномірно розподіляється між іншими особами, зазначеними в абзаці четвертому або п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Подання заяви про відмову від виплати грошового забезпечення від імені малолітніх, неповнолітніх дітей військовослужбовців, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на виплату грошового забезпечення, не допускається. Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявнику може бути оскаржено у судовому порядку. 5. Виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) щодо: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон або до дня їх звільнення з полону (дати складення актового запису про смерть) включно; військовослужбовців, зниклих безвісти, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або дати складення актового запису про смерть включно. В усіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації). У разі коли заява про виплату надійшла до військової частини (установи, організації) до дня з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, або до дати складення актового запису про смерть, сума виплаченого визначеним особам грошового забезпечення в розмірах, які діяли на дату виплати згідно із законодавством, поверненню не підлягає. Грошове забезпечення виплачується визначеним особам шляхом перерахування коштів уповноваженими органами на рахунки в банківських установах, зазначених у заявах про виплату. Належне до виплати грошове забезпечення зберігається за визначеними особами в розмірах частки, встановленої відповідно до абзаців другого - четвертого пункту 6 цього Порядку, але не більше ніж до дня, визначеного в абзацах другому і третьому цього пункту. Збереження належного, але не виплаченого, грошового забезпечення за військовослужбовцями (визначеними особами) здійснюється військовою частиною (установою, організацією) за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні шляхом зарахування сум грошового забезпечення на депозитні рахунки в органах Казначейства. У разі збереження сум грошового забезпечення понад три роки і більше такі суми сплаті до відповідних бюджетів не підлягають. Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) з метою здійснення контролю: за виплатою (збереженням належних, але не виплачених сум) грошового забезпечення - організовує облік та звітність нарахованих, виплачених (не виплачених) сум грошового забезпечення згідно із законодавством; за продовженням виплати грошового забезпечення визначеним особам (які отримують таку виплату понад шість місяців підряд) - щороку станом на 1 липня та 1 січня уточнює інформацію про таких визначених осіб щодо права на подальшу виплату грошового забезпечення. Під час здійснення зазначених заходів виплата грошового забезпечення визначеним особам не припиняється. За результатами здійснення контролю за продовженням виплати грошового забезпечення визначеним особам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) оголошує: наказ про продовження виплати грошового забезпечення - у разі, коли у визначених осіб право на таку виплату залишилося незмінним; наказ про припинення виплати грошового забезпечення - у разі, коли визначені особи втратили право на таку виплату. У разі коли в ході здійснення контролю за продовженням виплати грошового забезпечення встановлено нових осіб, які набувають право на таку виплату, виплата грошового забезпечення здійснюється згідно з цим Порядком. У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини (установи, організації), яка здійснює виплату грошового забезпечення, облік та звітність про нараховані, виплачені (не виплачені) суми грошового забезпечення передаються правонаступникам або органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів, згідно із законодавством. 6. Виплата грошового забезпечення здійснюється: особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці. …».
Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.
ОСОБА_1 не надано до суду доказів складення військовослужбовцем ОСОБА_2 у письмовій довільній формі особистого розпорядження на випадок зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Також, ОСОБА_1 не доведено, що вона має статус дружини ОСОБА_2 станом на 23.06.2025 - на день його зникнення безвісти.
Судом прийнято до уваги, що у ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти» визначено коло осіб, які можуть отримувати грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих в нейтральних державах або зниклих безвісти.
За матеріалами справи, ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 не відноситься до вказаного кола осіб.
Позивачем не надано до суду результатів розслідування кримінального правопорушення за кримінальним провадженням №12025071040000798.
З наданих до суду документів не вбачається порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є не обґрунтованою і не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат має бути відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.
У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 26.05.2026. 

Суддя О.О. Прасов