ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/308/26 	

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянув матеріали заяви від 11.06.2026 б/н Прилуцької міської ради Чернігівської області про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом Фермерського господарства “Турківське”, 
вул. Заводська, 32, кв. 18, селище Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583,
до відповідача Прилуцької міської ради Чернігівської області,
вул. Незалежності, 82, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500,
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства “Послуга” Прилуцької міської ради Чернігівської області, вул. Білецького-Носенка, 7, м. Прилуки, Чернігівська область, 17510,
за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення “Міськсвітло” Прилуцької міської ради Чернігівської області, вул. Земська, 11-А, м. Прилуки, Чернігівська область, 17510,
про відшкодування майнової шкоди в сумі 382 319,25 грн

без повідомлення (виклику) сторін

УСТАНОВИВ:
08.06.2026, суд ухвалив рішення в справі № 927/308/26, яким відмовив у задоволенні позову Фермерського господарства «Турківське» до Прилуцької міської ради Чернігівської області, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Комунального підприємства “Послуга” Прилуцької міської ради Чернігівської області та Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення “Міськсвітло” Прилуцької міської ради Чернігівської області про відшкодування збитків у сумі 382 319,25 грн.
Суд, на момент ухвалення судового рішення, не вирішив питання щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу. Його представником, у судовому засіданні 08.06.2026, до закінчення судових дебатів, заявлено клопотання про подання до суду належних доказів на підтвердження фактичного розміру таких витрат, у порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України).
11.06.2026, від відповідача, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в справі щодо розподілу між сторонами витрат відповідача на професійну правничу допомогу в справі у сумі 49 000,00 грн; до заяви додано: договір про надання правничої допомоги від 02.06.2026 б/н; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги до вказаного договору від 03.06.2026 б/н; платіжну інструкцію від 09.06.2026 № 1044 на суму 49 000,00 грн; ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1171224, виданий, 11.05.2026, адвокату Бездідько В.М. 
Суд прийняв до розгляду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення в справі, подану з дотриманням вимог частини 8 статті 129, статей 169, 170, частини 2 статті 244 ГПК України; встановив позивачу строк не пізніше 18.06.2026, для подачі до суду письмових заперечень (в разі наявності) відносно розміру судових витрат у цій справі, заявлених Радою до відшкодування (ухвала від 15.06.2026).
За частинами 1 – 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За частиною 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 статті 126 цього Кодексу передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору про надання правової допомоги від 02.06.2026 б/н, укладеного між Виконавчим комітетом Прилуцької міської ради Чернігівської області та адвокатом Бездідько В.М. (пункти 1.1., 1.2., 2.2., 4.2., 4.3., 5.1.), клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надати юридичну допомогу Прилуцькій міській раді Чернігівської області в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а саме, в господарській справі № 927/308/26: аналіз матеріалів справи та розробка стратегії захисту інтересів територіальної громади міста у Господарському суді Чернігівської області; підготовка процесуальних заяв, клопотань та інших необхідних документів; повний юридичний супровід справи в суді першої інстанції.
Адвокат зобов`язався виконати наступні дії в межах надання правничої допомоги за цим договором: аналіз матеріалів господарської справи № 927/308/26 та розробка стратегії захисту інтересів територіальної громади; складання процесуальних документів (заяв, клопотань тощо); представництво інтересів Прилуцької міської ради Чернігівської області в Господарському суді Чернігівської області; збирання відомостей про факти, що можуть бути використанні як докази; використання засобів захисту, передбачених ГПК України та іншими законами України; виконання інших дій, передбачених законодавством.
За надання правничої допомоги відповідно до цього договору клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі 49 000,00 грн, одноразовим платежем, після подачі адвокатом звіту з покроковою стратегією захисту, проєктами процесуальних заяв і клопотань та акту виконаних робіт, підписаного обома сторонами.
Крім оплати гонорару, клієнт відшкодовує адвокату всі витрати, понесені в зв`язку з виконанням цієї угоди, зокрема: видатки на міжнародний / міжміський зв`язок; на факсимільний зв`язок; поштові витрати; фотокопіювання; транспортні та відрядні витрати; переклад на іноземні мови та з іноземних мов; витрати на оплату праці експертів, консультантів зі спеціальних питань; інші витрати, пов`язані з наданням послуг.
Сторони також домовились, що відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України, умови цього договору можуть застосовуватись до відносин між ними, що виникли до його укладення.
Сторонами, 03.06.2026, складений акт приймання-передачі наданої правничої допомоги до договору від 02.06.2026, за яким адвокат Бездідько В.М. передав, а клієнт, Виконавчий комітет Прилуцької міської ради, прийняв наступні види послуг з професійної правової допомоги в межах справи № 927/308/26:
- аналіз матеріалів господарської справи № 927/308/26 та розробка стратегії захисту інтересів територіальної громади в суді першої інстанції; 
- підготовка звіту з покроковою стратегією захисту інтересів територіальної громади з додатками; 
- підготовка проектів процесуальних заяв та клопотань для подачі до Господарського суду Чернігівської області (не конкретизовано); представництво в суді першої інстанції.
Вартість послуг адвоката, за наведеним у акті переліком виконаних робіт (наданих послуг), встановлена сторонами в фіксованому розмірі, 49 000,00 грн, що повністю оплачені Виконавчим комітетом Прилуцької міської ради, згідно з платіжною інструкцією від 09.06.2026 № 1044. 
Суд взяв до уваги, що Прилуцька міська рада та її виконавчий комітет є самостійними юридичними особами, натомість, фінансову діяльність здійснює лише виконавчий комітет Ради (клієнт за договором про надання правової допомоги від 02.06.2026 б/н), що знаходиться на обслуговуванні в Прилуцькому управлінні Державної казначейської служби Чернігівської області.
Представництво інтересів Прилуцької міської ради, в суді першої інстанції, зокрема, здійснював адвокат Бездідько В.М. (якому, на підставі заяви від 11.05.2026 б/н, наданий доступ до матеріалів електронної справи), діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СВ № 1171224, виданого, 11.05.2026, на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.05.2026 № 5.
Виходячи з встановлених обставин, суд відхилив як безпідставні доводи позивача щодо підтвердження обсягу наданих адвокатом Бездідько В.М. послуг з професійної правничої допомоги в цій справі, виключно, в період з 02.06 по 08.06, позаяк проаналізувавши матеріали справи в сукупності, суд дійшов висновку, що в договорі про надання правничої допомоги, датованого 02.06.2026 (доданий Радою до заяви про ухвалення додаткового рішення в справі в частині розподілу судових втрат), сторонами допущена описка щодо дати укладення.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема, як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин 2, 3 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України, за змістом яких сторони мають подати до суду докази на підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру. Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.
Перелік наданих адвокатом Бездідько В.М. послуг у ході представництва інтересів клієнта в цій справі наведений в акті приймання-передачі наданої правової допомоги від 03.06.2026 б/н.
Суд взяв до уваги заперечення позивача в частини включення до акту, як окремого виду послуг, підготовку звіту з покроковою стратегією захисту інтересів клієнта в суді (відсутній в матеріалах справи), що на переконання суду, є складовою послуги з розробки стратегії захисту інтересів клієнта та формування його правової позиції по суті заявлених вимог в цілому. 
В акті приймання-передачі наданої правової допомоги від 03.06.2026 б/н (як вірно звертає увагу позивач), чітко не наведений перелік документів, що були складені адвокатом Бездідьком В.М. у ході представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції, вартість яких підлягає розподілу між сторонами за результатами вирішення цього спору.
Суд відхилив, як безпідставні, заперечення позивача в частині недотримання відповідачем строків для подачі до суду доказів на підтвердження фактичного розміру судових витрат у цій справі, що подані в п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення, на підставі заяви представника Ради в судовому засіданні 08.06.2026. Водночас, відсутність у матеріалах справи попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат Прилуцької міської ради, ніяким чином не обмежило процесуальні права позивача, та не може бути підставою для відмови в розподілі судових витрат цієї сторони судового процесу за результатами вирішення наявного спору.
За змістом п. 1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 висловлена правова позиція, що домовленість про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такою, що склалась між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та значенням для сторін.
За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України.
Частинами 5, 6 даної статті передбачено, що в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач заперечив проти розміру витрат Ради на правничу допомогу в справі в сумі 49 000,00 грн (фіксована), що не є співмірною до фактичного обсягу наданих послуг, ціни позову (382 319,25 грн) та ступеня складності справи.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях: від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 – 36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах: від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної в них інформації. 
Зокрема, чи відповідають зазначені в документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та в сукупності відповідати вимогам статей 75 – 79 ГПК України.
Матеріалами справи підтверджується, що під час судового розгляду даної справи адвокатом Бездідьком В.М. фактично надана наступна правова допомога, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності, розумності та обґрунтованості: участь в судових засіданнях 01.06.2026 та 08.06.2026; подача до суду заяви про ухвалення додатково рішення про розподіл судових витрат.
Процесуальні документи, складені адвокатом Бездідьком В.М. та направлені до суду 11.05.2026 (заява в порядку статей 161, 165 ГПК України; клопотання про призначення комплексної судової інженерно-технічної експертизи; клопотання про витребування доказів, необхідних для призначення та проведення комплексної судової інженерно-технічної експертизи) та 20.05.2026 (клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження), залишені судом без розгляду, як такі, що подані з порушенням вимог процесуального законодавства, відтак вартість за їх складання між сторонами не підлягає розподілу.
За висновком суду, заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу (49 000,00 грн, фіксована сума), не відповідає критеріям розумності в порівнянні до обсягу фактично наданої правничої допомоги в цій справі (участь адвоката в судових засіданнях 01.06.2026 та 08.06.2026).
Суд, беручи заперечення позивача, ступінь складності справи, ціну позову, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, керуючись п. 2 частини 4 та частиною 5 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на позивача відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, виходячи з критеріїв розумності, співмірності та пропорційності задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 244 ГПК України, господарський суд 

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити частково заяву Прилуцької міської ради Чернігівської області (код ЄДРПОУ 34209057) від 11.06.2026 б/н про ухвалення додаткового рішення в справі про розподіл витрат на правничу допомогу.
2. Стягнути з Фермерського господарства “Турківське” (код ЄДРПОУ 38305849; вул. Заводська, буд. 32, кв. 18, с-ще Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583) на користь Прилуцької міської ради Чернігівської області (код ЄДРПОУ 34209057; вул. Незалежності, 82, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. У іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко