Справа № 758/1748/26 
Категорія 67 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

27 травня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Т. В.,
за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А.,

представника позивача - Кравченко Т.А., 
третьої особи - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Харченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_5  про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації як Органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особиОСОБА_1 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що на території Подільського району міста Києва за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має на утриманні малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) 12.07.2025, матір?ю дитини є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
28.01.2026 до Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.01.2025 N? 10413-131, в якому повідомляється про те, що до Служби надійшло повідомлення в телефонному режимі від сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , відбувається бійка та чутно плач дитини.
3 метою складання акта обстеження умов проживання дитини, 27.01.2026 заступник начальника відділу профілактичної роботи та контролю за установами Служби ОСОБА_6 разом із інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснено візит за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження умов проживання за вищевказаною адресою з?ясовано, що в даній квартирі проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, раніше засуджений, систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері. У квартирі постійно збираються сумнівні особи, які ведуть себе неадекватно, часто шумлять та розпивають алкогольні напої, через це виникають постійні сварки та бійки.
Також зафіксовано, що в даній квартирі тимчасово проживає сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають на утриманні дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки дитини схильні до вживання алкогольних напоїв. Мати дитини зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини до 20 лютого 2020 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
За результатом візиту встановлено, що у квартирі незадовільні санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини. 
Оболонською РДА було прийнято рішення про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. 
Малолітню дитину тимчасово влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» для проведення повного медичного обстеження стану здоров`я. 
Посилаючись на те, що батьки дитини неналежно виконують свої батьківські обов`язки, у позивача є сумніви щодо можливості батьків здійснити забезпечення належних та безпечних умов для проживання дитини, створення середовища, сприятливого для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного та соціального розвитку, позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва з даним позовом, у якому просить суд: 
-Відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав;
- Передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації для вирішення подальшої долі дитини;
- Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2817 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 06.02.2026 було відкрите провадження у даній справі, йому призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, призначена підготовча судове засідання.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2026 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи бабусю дитини ОСОБА_1 . Вирішуючи питання про залучення третьої особи, суд виходив з того, що станом на день постановлення ухвали, дитина ОСОБА_8 перебуває в Центрі соціальної підтримки. Бабуся ОСОБА_1 отримала дозвіл на відвідування дитини та періодично відвідує дівчинку. Бабуся бажає у подальшому оформити опіку над дитиною, у зв`язку з чим учасники провадження вважали за доцільне залучити дану особу - рідну бабусю дитини до участі у даній справі. 
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 31 березня 2026р. до участі у даній справі було залучено також третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, рідного дідуся дитини ОСОБА_9 - ОСОБА_5 . Вирішуючи питання про доцільність залучення даної особи до участі у даній справі як третьої особи, суд виходить з того, що дідусь є єдиним в родині Поливод, хто має офіційні доходи та саме йому може бути передана дитина під опіку.
13 квітня 2026р. від ОСОБА_5 надійшли пояснення по справі. Особа повідомляє, що є рідним дідусем по лінії матері дівчинки ОСОБА_9 . Має сформовані моральні якості, життєвий досвід та усвідомлює відповідальність, пов`язану із забезпеченням належних умов для виховання малолітньої дівчинки. Перебуває у зареєстрованому шлюбі з рідною бабусею по лінії матері дитини ОСОБА_1 впродовж 26 років. Мають з дружиною ОСОБА_1 у власності трикімнатну квартиру за адресою   АДРЕСА_1 . Матеріально-побутові умови, якими володіє дідусь та бабуся дозволяють створити для дитини безпечне, стабільне та сприятливе середовище. ОСОБА_5 надав документи, які підтверджують факт проходження ним військової служби, позитивну характеристику за місцем служби. У поясненнях дідусь зазначає, що його дружина, тобто бабуся ОСОБА_10 , - ОСОБА_1 ніде не працює, а відтак, зможе весь час приділити дитині.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2026р. було закінчене підготовче судове засідання у даній справі та справу призначено до розгляду по суті на 11 травня 2026р..
У судове засідання 11 травня 2026р., яке було відкладено на 27 травня 2026р., а також у судове засідання 27 травня 2026р. відповідачі не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. А відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала, просила позов задовольнити, з метою щонайшвидшого прийняття Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією відповідного розпорядження про тимчасове влаштування ОСОБА_10 у родину бабусі та дідуся. У судовому засіданні 27 травня 2026р. представник позивача повідомила, що станом на день ухвалення рішення дитина продовжує перебувати в Центрі соціальної підтримки. Дитині ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 виповниться 1 рік. Наразі є потреба вжити усіх заходів, щоб дитину щонайшвидше повернути у середовище рідних.
У судовому засіданні бабуся дитини ОСОБА_1  та її представник просили позов задовольнити, посилаючись на те, що бабуся постійно відвідує дитину у Центрі. Сім`я бабусі і дідуся дитини в очікуванні моменту, коли дитину тимчасово влаштують їхню родину, щоб забезпечити дитині безпечне проживання, лікування, виховання.
У судове засідання дідусь дитини ОСОБА_5 не з`явився, однак його представник - адвокат Харченко О.О. просила позов задовольнити. Підтримала позицію свого довірителя про те, що він бажає влаштування онуки в їхню сім`ю та має намір разом з дружиною надати дитині належне виховання та утримання.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_2 та її батьками є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ). 
28.01.2026 до Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.01.2025 N? 10413-131, в якому повідомляється про те, що до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення в телефонному режимі від сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , відбувається бійка та чутно плач дитини. Під час обстеження умов проживання за вищевказаною адресою було з`ясовано, що в даній квартирі проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, раніше засуджений, систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері. У квартирі постійно збираються сумнівні особи, які ведуть себе неадекватно, часто шумлять та розпивають алкогольні напої, через це виникають постійні сварки та бійки.
В ніч з 26 на 27 січня 2026р. за даною адресою: АДРЕСА_2 , знаходилися батьки ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. З батьками знаходилася малолітня ОСОБА_10 . В помешканні повна антисанітарія, сморід, відсутні між кімнатні двері, на підлозі покриття відсутні - лише бетон, шпалери обдерті, помальовані, ванна, умивальник відсутнє. Дитяче ліжко, одяг, засоби гігієни відсутні. Одяг на дитині в занедбаному та брудному стані. Дитина мала неохайний вигляд, від неї відчувався неприємний запах. Чим годували дитину батьки пояснити не змогли.
27 січня 2026р. на підставі розпорядження №37 Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було прийняте рішення про негайне відібрання дитини від батьків.
27 січня 2026р. малолітню ОСОБА_10 було тимчасово влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» для проведення повного медичного обстеження стану здоров`я. 
Вказані обставини стали підставою для ініціювання питання про ухвалення судового рішення про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
На момент ухвалення судового рішення встановлено, що дитина перебуває в Центрі соціальної підтримки. Бабуся та дідусь дитини постійно відвідують ОСОБА_10 в Центрі та бажають взяти дитину під свою опіку.
За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Вирішуючи питання про можливість, доцільність чи необхідність відібрання дитини від батьків, суд керується таким.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням («Савіни проти України», № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).
У конкретній справі суд вирішує, чи наявні виняткові обставини, які свідчать про необхідність відібрання дітей, та чи відповідатиме таке відібрання інтересам дітей.
Вирішуючи поставлені питання, суд виходить з того, що основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.
На підставі долучених до матеріалів справи доказів суд робить висновок про те, що матеріалами справи доводяться обставини, які вказують на необхідність відібрання відбирання дитини у батьків - відповідачів по справі. 
Вирішуючи питання про те, чи відповідатиме інтересам дитини її відібрання від матері та батька, суд виходить з такого. На момент, коли Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією було прийняте рішення про відібрання ОСОБА_10 від її батьків, дівчинці було 7 місяців від народження. При цьому, працівники Служби у справах дітей знайшли дитину в квартирі сторонні особи, в помешканні якої була повна антисанітарія, сморід, відсутні міжкімнатні двері, на підлозі покриття відсутні, шпалери обдерті, помальовані, ванна, умивальник відсутнє. У такі умови батьки привезли ОСОБА_10 , самі перебували в стані алкогольного сп`яніння. Дитина мала неохайний вигляд, від неї відчувався неприємний запах. Чим годували дитину батьки пояснити не змогли.
Працівниками Служби у справах дітей були зафіксовані фактори загрози життю та здоров`ю дитини. Відібрання дитини було негайним заходом, який необхідно було вжити аби усунути такі загрози життю та здоров`ю дитини. 
Після відібрання дитини, ОСОБА_10 було поміщено до лікувального закладу, в подальшому - до Центру соціальної підтримки. За весь час перебування дівчинки у Центрі, батьки, як стверджує позивач, жодного разу не цікавилися життям ОСОБА_10 , не відвідували її у Центрі.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшли свого доведення ті обставини, що відповідачі своєю поведінкою поставили під загрозу життя та здоров`я ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне відібрати малолітню ОСОБА_10 від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.170 СУ України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Зважаючи на те, що дитина перебуває на утриманні відповідних органів, в подальшому, імовірно, буде влаштована тимчасово у сім`єю її бабусі та дідуся, кошти на її утримання у вигляді аліментів мають бути стягнуті з її батьків на користь осіб, під опікою яких перебуватиме дитина. 
Відтак, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь особи, під опікою якої перебуває дитина, у твердій грошовій сумі в розмірі 2817 гривень з кожного платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 3 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судовий збір у справі складає 1331,20 грн., який необхідно стягнути з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_5  про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання - задовольнити.

Відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.

Передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації для вирішення питання про тимчасове влаштування дитини у родину бабусі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3  та  ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь особи, під опікою якої перебуває дитина, у твердій грошовій сумі в розмірі 2817 гривень з кожного платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 3 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з  ОСОБА_3  та  ОСОБА_4  на користь держави по 665,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, код ЄДРПОУ 3333608, Контрактова площа, 2, м. Київ, 04070

Відповідачі:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації якого: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя 	Т. В. Войтенко