Справа № 483/1298/25 
Провадження № 2/487/1155/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ЗАОЧНЕ

01 червня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року за підсудністю з Центрального районного суду міста Миколаєва до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач), в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2617344 від 25.11.2021 укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», у розмірі 76653 грн, судовий збір 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн, посилаючись на невиконання умов договору, що призвело до виникнення заборгованості.
Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк» - чи була успішною транзакція, здійснена 25.11.2021 в сумі 15000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ); чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 .
27 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано докази. 
Представник позивача до судового засідання подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав.
За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 25.11.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок укладено Договір № 2617344 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у сумі 15000,00 грн шляхом перерахування на кредитку картку № НОМЕР_1 строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти з періодичність кожні 30 днів за стандартною процентною ставкою 1,99%.
Вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 15 000,00 грн підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024 вих. № 1468-0403, відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання вимог ухвали суду.
З розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого має заборгованість у сумі 76 653,00 грн, з яких: 15 000,00 грн грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 61 653,00 грн – сума заборгованості за процентами.
10 серпня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2617344 від 25.11.2021 укладеним з ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру боржників, актом приймання-передачі реєстру боржників від 10.08.2023, платіжною інструкцією № 72296 від 10.08.2023.
12.09.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу.
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Параграф 1 ЦК України регулює правовідносини щодо надання позики.
Відповідно до ч. 2 статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Як вбачається з матеріалів справи вказаний вище договір укладено в електронній формі, підписано електронним підписом, що відповідає умовам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про належне укладення вказаного договору шляхом проставляння електронного підпису сторін.
В цьому Договорі визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, строк повернення коштів, розмір процентів, умови кредитування, наслідки невиконання умов договору. З зазначеними умовами договору відповідач погодився, своїм підписом підтвердив, що прийняв пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах.
Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується у сумі 15 000,00 грн підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024, відповіддю АТ «ПРИВАТБАНК» на виконання вимог ухвали суду.
З досліджених та перелічених вище доказів вбачається, що в матеріалах справи містяться докази відступлення прав вимог за вказаним договором.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги позивачу до відповідача, останній також не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого має заборгованість у сумі 76 653,00 грн.
Відповідачем існування заборгованості не спростовано.
Враховуючи викладене, існують підстави для стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості за наданим кредитом.
Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу – 8000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором № 2617344 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.11.2021 у сумі 76 653,00 грн, з яких: 15 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 61 653,00 грн – сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя:   З.М. Сухаревич