Справа № 761/34145/20
Провадження №1-кп/761/1495/2026 

В И Р О К 
іменем України

04 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 201 000 100 027 62 від 05.05.2020 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньої, не працюючої, маючою на утриманні дитину 2009 р.н., раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за участю: 
прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у грудні 2019 вступила в злочинну змову із невстановленою слідством особою (щодо якої матеріали виділені в окреме провадження), направлену на заволодіння майном громадян похилого віку, шляхом обману, під приводом надання останнім неправдивої інформації про те, що рідні та близькі особи знаходяться в лікарні та їм необхідна термінова медична операція. З цією метою вони розробили злочинний план, відповідно до якого невстановлена особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, здійснювала телефонні дзвінки до громадян похилого віку, відрекомендувалася лікарем та повідомляла неправдиву інформацію про те, що їх рідні та близькі знаходяться у лікарні та їм необхідна термінова медична операція, у зв`язку з чим потрібно заплатити певну суму грошових коштів. 
В свою чергу, відповідно до розробленого злочинного плану, обвинувачена представлялась медсестрою або фельдшером, повинна приїжджати до квартир громадян, які погодились передати грошові кошти, та отримувати від останніх певну суму грошових коштів для начебто проведення медичної операції, тобто незаконно заволодівати ними шляхом обману та у подальшому розпоряджатися ними на власний розсуд, а саме ОСОБА_3 повинна частину отриманих коштів перерахувати невстановленій особі, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, на банківську картку, а іншу частину залишити собі.
Так, 4.05.2020 приблизно о 13 год.40 хв, невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, перебуваючи в невстановленому місці, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння майном громадян похилого віку, шляхом обману, під приводом неправдивої інформації про те, що їх рідні та близькі особи знаходяться у лікарні та їм необхідна термінова медична операція, за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_6 , який проживає у квартирі АДРЕСА_2 , якому представилась завідуючим відділення травматології та повідомила неправдиву інформацію про те, що його син ОСОБА_7 знаходиться в лікарні з сильними пошкодженнями ноги і обличчя та йому необхідна термінова медична операція, яка коштує 7000 до.США. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману в дійсності перебування сина в лікарні з тяжкими пошкодженнями ноги та обличчя, з метою врятування життя останнього погодився надати кошти для начебто проведення операції, при цьому невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, повідомила ОСОБА_6 , за грошовими коштами приїде фельдшер. Після чого, невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, отримавши позитивну відповідь від ОСОБА_6 про надання грошових коштів для начебто проведення операції відповідно до раніше розробленого плану, повідомила по телефону ОСОБА_3 , яка у подальшому приїхала разом із ОСОБА_8 , якому ОСОБА_3 повідомила неправдиву інформацію, що потрібно перевезти певну суму коштів за проханням знайомого на автомобілі марки Hyundai днз. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 . 
04.05.2020 приблизно о 14 год.25 хв ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном громадян, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, прийшла до квартири АДРЕСА_2 , відрекомендувалась потерпілому ОСОБА_6 фельдшером та повідомила, що приїхала за грошовими коштами для начебто проведення медичної операції його синові ОСОБА_7 .. Потерпілий, будучи введеним в оману в дійсності перебування власного сина ОСОБА_7 в лікарні з сильним пошкодженням ноги та обличчя, з метою врятування життя останнього, передав обвинуваченій ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 7000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на момент вчинення злочину становить 188650 грн., які належать ОСОБА_6 , заволодівши якими ОСОБА_3 вийшла із квартири АДРЕСА_2 .
04.05.2020 приблизно о 14 год.30 хв, невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном громадян, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до раніше розробленого злочинного плану, здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_6 , якому повідомила неправдиву інформацію про те, що вказаної суми грошових коштів не вистачає для начебто проведення медичної операції його синові ОСОБА_7 та потрібно додатково надати грошові кошти у сумі 5000 дол. США. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману в дійсності перебування власного сина ОСОБА_7 в лікарні з сильними пошкодженнями ноги та обличчя з метою врятування життя останнього 04.05.2020 приблизно о 14 год.40 хв. передав ОСОБА_3 , яка повернулась до квартири АДРЕСА_2 грошові кошти у сумі 5000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на момент вчинення злочину становить 134750 грн., які належать ОСОБА_6 , заволодівши якими ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись коштами на власний розсуд. 
А всього ОСОБА_3 шляхом обману за попередньої змовою із невстановленою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 323400 грн. 
Таким чином обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману ( вчиненні шахрайства), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України. 
Крім того, 03.06.2020 приблизно о 16 год.48 хв., невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном громадян похилого віку, шляхом обману, під приводом надання останнім неправдивої інформації про те, що рідні та близькі особи знаходяться в лікарні та їм необхідна термінова медична операція. За попередньої змовою групою осіб, діючи відповідно до раніше розробленого плану, здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_9 1935 року народження, яка проживає у АДРЕСА_5 , якій представилась лікарем та повідомила неправдиву інформацію про те, що її невістка ОСОБА_10 знаходиться у лікарні з переломом ніг та щелепи та їй необхідна термінова медична операція, яка коштує 300 000 грн. ОСОБА_9 , будучи введеною в оману в дійсності перебування її невістки ОСОБА_10 в лікарні з переломами ніг та щелепи, з метою врятування життя останньої погодилась надати грошові кошти начебто для проведення медичної операції, при цьому невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, повідомила ОСОБА_9 , що у зв`язку з тим, що остання похилого віку, за грошовими коштами приїде медсестра.
Після чого невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, отримавши позитивну відповідь від ОСОБА_9 про надання грошових коштів для начебто проведення медичної операцій, відповідно до раніше розробленого злочинного плану по телефону повідомила ОСОБА_3 , яка у подальшому приїхала разом із ОСОБА_8 , якому обвинувачена повідомила неправдиву інформацію, що потрібно перевезти певну суму грошових коштів за проханням її знайомого, на орендованому автомобілі марки «Тойота» моделі «Корола» н.з. НОМЕР_2 до будинку АДРЕСА_6 . 
03.06.2020 приблизно о 17 год.50 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заволодіння майном громадян, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до раніше розробленого злочинного плану, прийшла до квартири АДРЕСА_7 , відрекомендувалась ОСОБА_9 медсестрою та повідомила, що вона приїхала за грошовими коштами для начебто проведення медичної операції її невістки ОСОБА_10 ..
Потерпіла ОСОБА_9 , будучи введеною в оману в дійсності перебування її невістки ОСОБА_10 в лікарні з переламами ніг та щелепи, з метою врятування життя останньої передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 100 000 грн. та 1000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 26790 грн., які належать ОСОБА_10 , заволодівши якими ОСОБА_3 вийшла із квартири.
03.06.2020 приблизно о 18 год., невстановлена особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном громадян, шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до раніше розробленого злочинного плану, здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_9 , якій повідомила неправдиву інформацію про те, що вказаної грошової суми коштів для операції не вистачає її невістці ОСОБА_10 потрібна додатково надати решту грошових коштів. 
ОСОБА_9 , будучи введеною в оману в дійсності перебування її невістки в лікарні з переломами ніг та щелепи, з метою врятування життя останньої в цей же день приблизно о 18 год. 02 хв. передала обвинуваченій, як повернулась до квартири АДРЕСА_7 , грошові кошти у сумі 9000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 241 110 грн. та 300 Євро, що станом на день вчинення кримінального правопорушення за курсом НБУ становить 8973 грн., які належать ОСОБА_10 , заволодівши якими ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись грошовими коштами ОСОБА_10 на власний розсуд. 
А всього ОСОБА_3 шляхом обману за попередньою змовою із невстановленою особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 376 873 грн. 
Таким чином обвинувачена ОСОБА_3 заволоділа чужим майном шляхом обману ( вчинила шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України. 
Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України та цивільний позов визнала частково. 
Зазначила, що була знайома з ОСОБА_11 , який знаходився на той час на окупованій території. За його вказівкою 4.05.2020 вона приїхала за місцем проживання ОСОБА_6 з метою забрати грошові кошти. Коли вона зайшла до нього у квартиру, то з нею весь час розмовляв по телефону ОСОБА_12 , а тому вона не приділяла увагу, що саме відбувається у квартирі. Лише чула як ОСОБА_13 спілкувався з кимось по телефону. Після чого він передав їй грошові кошти у сумі 7000 дол. США, з якими вона покинула квартиру.
Невдовзі їй знову зателефонував ОСОБА_12 , попросив повернутись до ОСОБА_14 з тим, щоб додатково забрати кошти. Вона швидко повернулась до квартири, де її вже чекав ОСОБА_14 , який додатково передав їй 5000 дол. 
Також на прохання ОСОБА_12 03.06.2020 вона приїхала до ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_8 , де остання надала їй спершу 300 Євро та 22000 грн., а вдруге, коли вона невдовзі до неї повернулась 9000 дол.США. Після чого разом з ОСОБА_15 вони направились до пункту обміну валют, та поклала на свою картку обміняні на гривні кошти. У неї на той час була платінова картка на яку не розповсюджувались ліміти по переказам. Частину коштів вона перевела на картку, номер якої їй надав ОСОБА_15 .
Заперечувала, наявність умислу на вчинення шахрайських дій. Стверджувала, що їй не були відомі дійсні наміри ОСОБА_12 за чиєю вказівкою вона отримувала кошти від громадян та в наступному перераховувала їх на вказані Сосновським рахунки. 
По епізоду шахрайських дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_9 заперечувала отримання 100 000 грн. та 1000 дол. США., стверджуючи, що їй було передано лише 300 Євро та 22 000 грн. 
З цих підстав частково визнала цивільний позов в частині стягнення з неї спричиненої матеріальної шкоди, та просила зменшити розмір цивільного позову про стягнення спричиненої моральної шкоди до 50 000 грн. на користь кожного з потерпілих. 
Зазначила, що на цей час повернула потерпілому ОСОБА_6 8000 грн. та в наступному має наміри добровільно відшкодувати спричинену матеріальну та моральну шкоду. 
Захисник наголошувала на тому, що проведення досудового розслідування проведено неналежним органом, з порушенням правил територіальної підслідності, а відтак усі здобуті докази повинні бути визнані недопустимими, а ОСОБА_3 виправдана.
Заслухавши обвинувачену, свідків, потерпілих, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що:
по епізоду по заволодінню грошовими коштами шляхом обману потерпілого ОСОБА_6 за ч.3 ст.190 КК України обвинувачена підлягає виправданню;
по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_9 вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України доведена сукупністю досліджених у суді доказів. 
До такого висновку суд прийшов з наступних підстав. 
Так, в основу обвинувачення ОСОБА_3 за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_6 прокурором надані наступні докази: показання потерпілого, протоколи огляду, інші письмові докази.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання у яких зазначив, що 04.05 2020 він знаходився вдома за адресою АДРЕСА_9 , і десь приблизно о 13:30-14:00 год. задзвонив стаціонарний телефон. Спотвореним плачучим чоловічим голосом невідомий повідомив, що він є сином і потрапив у аварію і що передає слухавку лікарю. Лікарь підтвердив, що син потрапив у ДТП і що потрібна згода на проведення операції, а також кошти у сумі 7 000 дол.США на її оплату і що за коштами терміново прибуде медична сестра. Невдовзі до нього прибула обвинувачена, яка представилась медичною сестрою та якій він передав 7000 дол.США. Коли обвинувачена вийшла з квартири їй знову зателефонував лікар та повідомив про збільшення вартості операції. Невдовзі до нього в квартиру знову прибула обвинувачена, якій він додатково передав 5000 дол. США. При повторному візиті він зробив її фото, яке в наступному передав працівникам поліції. Заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримав у повному обсязі. 
Також прокурор в обгрунтування винуватості ОСОБА_3 за епізодом шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_6 послався на наступні докази: 
04.05.2020 до Голосіївського УП надійшло звернення ОСОБА_6 відносно заволодіння його грошовими коштами шахрайським шляхом, про що внесені дані до ЄРДР у кримінальному провадженні № 120 201 000 10002762 за попередньою кваліфікацією ч.3 ст.190 КК України.
04.05.2020 о 17.07 Голосіївським УП ГУ НП у м.Києві прийнято заяву від ОСОБА_6 щодо заволодіння шахрайським шляхом його грошовими коштами у сумі 12 000 дол. США. Вказана заява зареєстрована за № 23761. 
Протоколом огляду місця події від 04.05.2020 в ході якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, яким є квартира АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено письмове «поручительство», яке вилучене.
Протоколом огляду від 01.10.2020 проведеним слідчим СВ ВП Шевченківського УП ГУНП у м.Києві в ході якого оглянуто фотознімки, передані потерпілим ОСОБА_6 на яких зображена обвинувачена ОСОБА_3 .. 
Постановою про приєднання до провадження речових доказів та передачу на відповідне зберігання від 01.10.2020
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2020, складеним слідчим СВ Голосіївського УП ОСОБА_16 ,
Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.10.2020, складеного старшим слідчим СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві. 
Протоколом огляду відео від 23.06.2020 складеного слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП ОСОБА_17 . 
Постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження. 
Протоколом перегляду відеозапису від 01.10.2022, складеного страшим слідчим СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_18 . 
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2020 складеного слідчим Голосіївського УП ОСОБА_16 .
Отже судом встановлено, що проведення досудового розслідування здійснювалось двома органами досудового розслідування: спочатку слідчими Голосіївського УП ГУНП у м.Києві, в наступному слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, які і завершували досудове розслідування, оголошували підозру та направляли обвинувальний акт до суду. 
Підставою для передачі іншому органу досудового розслідування послугувала постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_19 від 21.09.2020 про визначення територіальної підслідності. 
У вказаній постанові прокурор, посилаючись на ч.3 ст.218 КПК України, вказуючи, що місце перебування підозрюваного, наявність кримінального провадження за аналогічними обставинами вчинення кримінального правопорушення у СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, територією вчинення кримінальних правопорушень є територія Шевченківського району, яка обслуговується Шевченківським управлінням поліції ГУНП у м.Києві. 
Як наслідок визначає місцем проведення досудового розслідування кримінального правопорушення № 1202010010002762 від 04.05.2020 територію Шевченківського району м.Києва та доручає його подальше розслідування Шевченківському УП ГУ НП у м.Києві. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. 
Так у відповідності до ст. 218 КПК України, в редакції, що діяла на час винесення спірної постанови: 
1. Досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
2. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
3. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.
Між тим, щодо епізоду відносно ОСОБА_6 , то органу досудового розслідування та прокурору достеменно було відомо, що місцем вчинення злочину є квартира за адресою АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Голосіївського району м.Києва. 
Будь-яких законних підстав, визначених ч.3 ст.218 КПК України на час винесення даної постанови для визначення територіальної підслідності за СВ Шевченківського ГУНП у м.Києві не існувало. 
А відтак доводи сторони захисту з цього приводу є слушними та заслуговують на увагу та належне реагування. 
За таких обставин, підсумовуючи, суд встановив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено без дотримання вимог ст. 218 КПК України з порушенням правил територіальної підслідності. 
Наслідком недотримання належної правової процедури - є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.
Вказані правові висновки містяться у постанові від 24.05.2021 Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 640/5023/19, провадження № 51-2917. 
Відповідно до ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Таким чином у відповідності до ст.87 КПК України усі докази сторони обвинувачення, які отримані в результаті слідчих дій неналежних органів (осіб) досудового розслідування, яким є СВ Шевченківського ГУНП у м.Києві (стосовно епізоду відносно потерпілого ОСОБА_6 ) - є недопустимими та їх неможливо покласти в основу обвинувального вироку.
Суд окремо звертає увагу, що поміж викладених вище підстав, які призвели до визнання доказів недопустимими, існують й інші мотиви, які, як самі по собі, так і у сукупності з вищевикладеним обставинами, вказують на необхідність виправдання обвинуваченої за епізодом вчинення кримінального правопорушення від 04.05.2020 щодо ОСОБА_6 . 
І хоча ряд доказів були отримані в належний спосіб слідчими Голосіївського УП ГУПН у м.Києві, однак, підозра ОСОБА_3 та зміна раніше повідомленої підозри їй же від 01.10.2020, складання обвинувального акту щодо неї ж здійснено з недотриманням правової процедури - неналежним органом досудового розслідування та прокурором. 
Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.
Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.
Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями частини четвертої даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення.
Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, приймає рішення про визнання невинуватою та виправдування ОСОБА_3 за ч.3 ст.190 КК України за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КК України.
Вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_10 підтверджується сукупністю наступних доказів: 
показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка зазначила, що 3.06.2020 року поверталась додому близько 18:20 год. Від своєї свекрухи ОСОБА_9 дізналась, що їх пограбували. Після чого налякана свекруха почала демонструвати пусті конверти в яких вона зберігала власні кошти. Почала розповідати, що їй зателефонували та повідомили, що вона у тяжкому стані в лікарні і необхідні кошти для проведення операції. Після чого вона віддала жінці, яка представилась медичною сестрою 100 000 грн. та 1000 дол. США., потім знов передзвонили і повідомили, що є ускладнення та необхідно більше грошей, після чого вона віддала жінці усі її збереження 300 Євро та 9000 дол. США. А всього свекруха віддала шахраям 100 000 грн., 10 000 дол. Та 300 Євро. 
показаннями свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що 04.05.2020 року о 17 :00 год. підіймався до себе в квартиру за адресою АДРЕСА_6 , звернув увагу на жінку, в якій потім впізнав обвинувачену ОСОБА_3 , яка стояла біля квартири сусідки ОСОБА_9 
показаннями свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила, що 03.06.2020 року після 16 години їй зателефонували на стаціонарний номер телефону, повідомили, що її невістка перебуває в травматології у зв`язку з важкою травмою і їй необхідна термінова операція, вартість якої складає 300 000 грн. Після чого невідомий чоловік попросив номер її мобільного телефону та передзвонив, повідомив, що до неї приїде медична сестра, якій треба передати гроші на проведення негайної операції. Під час розмови до неї в квартиру зайшла жінка, яка представилась медичною сестрою. Вона особисто віддала їй 1000 дол США та 100 000 грн., через пару хвилин знов зателефонував той самий чоловік, який представлявся лікарем та повідомив, що необхідно доплатити гроші, оскільки операція виявилась більш складнішою. Тоді вона відала решту грошей 300 Євро пам`ятає точно і залишок доларів, які зберігались у різних конвертах. 
Свідок безпосередньо вказала на обвинувачену ОСОБА_21 , як на ту особу, якій вона відавала грошові кошти. 
Свідок ОСОБА_8 повідомив, що він знайомий з обвинуваченою, працював в службі таксі. За її проханням підвозив її за різними адресами. Від неї дізнався, що вона на прохання свого знайомого «Жені» забирає гроші, походження яких ій особисто не відомо. Був очевидцем як після чергової поїздки обвинувачена зупинялась біля банкоматів та переказувала кошти. 
Вина обвинуваченої за даним епізодом ч.3 ст.190 КК України підтверджується сукупністю інших доказів.
Так, у відповідності до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.06.2022, складеного о/у СКП ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_22 від ОСОБА_10 , у якій остання повідомляє про вчинення шахрайський дій відносно ОСОБА_9 1935року народження та заволодіння коштами у розмірі 100 000 грн., 10 000 дол. США, 300 Євро.
Отже одразу після події потерпіла зазначає конкретну суму коштів та передання їх у два етапи. 
Протоколом огляду місця події від 03.06.2020 яким оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - квартира АДРЕСА_7 , де в ході огляду ОСОБА_9 вказала на місце зберігання коштів у сумі 10 000 дол.США, 100 000 грн., 300 Євро, які вона віддала жінці під приводом необхідності надання медичної допомоги невістці ОСОБА_10 . 
Протоколом огляду місця події від 11.06.2020 ( фактично протокол огляду) під час проведення якого у службовому кабінеті ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві оглянуто мобільний телефон «Самсунг» , що добровільно наданий обвинуваченою ОСОБА_3 для огляду. Після огляду телефон поміщено до сейф-пакету, який опечатано. 
Протоколом огляду місця події від 11.06.2022 в ході якого з дозволу користувача ОСОБА_3 оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_10 , під час проведення якого вилучено 3 банківські картки «Монобанк», 3 картки «Приватбанк», мобільний телефон «Самсунг SM -A 107F» Протоколом огляду місця події від 12.06.2020 в ході якого оглядався мобільний додаток «Монобанк» на якому відображено операції з перерахунку коштів у сумі 25 000 грн., та 30 000 грн., а також внесення сум у розмірі 63928 грн. 
Постановою про визнання речових доказів та приєднання до кримінального провадження, якою мобільний телефон ««Самсунг SM -A 107F» визнано речовим доказом. 
Даними протоколу огляду від 02.07.2020 під час проведення якого оглянуто речовий доказ- мобільний телефон «Самсунг SM -A 107F» з сім-картами та номером телефону НОМЕР_3 на якому зафіксовані телефонні з`єднання з абонентами «ОСОБА_24» та іншими, у додатку «Монобанк» зафіксовано проведення операцій: поповнення рахунків на значні суми та переведення значних сум на інші рахунки ( 50 000 грн., 60 000 грн., 15 000 грн., 19600 грн., 38500 грн., 15000 грн., 17000 грн. )
Даними протоколу перегляду відеозапису з камер від 12.02.2020 в ході якого зафіксовано 3.06.2020 біля будинку за адресою м.Київ, вул.С.Петлюри, 3 виїжджає автомобіль марки «Тойота Корола» н.з. НОМЕР_2 , з якого виходить особа, зовні схожа на обвинувачену ОСОБА_3 та заходить до будинку.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 11.06.2020 в ході проведення якого ОСОБА_9 під № 3 вказала на особу - ОСОБА_3 , як на ту, якій вона 03.06.2020 передала грошові кошти під приводом необхідності проведення медичної операції її невістці. 
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2020 під час якого ОСОБА_9 розповіла про обставини вчинення злочину - заволодіння грошовими коштами під приводом надання негайної медичної допомоги, вказала на особу яка шахрайським шляхом заволоділа грошима, заначила суму коштів 100 000 грн. та 10 000 дол. США. 
Даними відео запису СД-диску, що є додатком до протоколу, на якому зафіксовано перебіг проведення слідчого експерименту. 
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2020 в ході проведення якого свідок ОСОБА_20 вказав на ОСОБА_3 , як на особу, яку він бачив 03.06.2020 у під`їзді будинку АДРЕСА_6 біля квартири ОСОБА_9 ..
Даними, отриманими на запит слідчого в порядку ст.93 КПК України, якими підтверджується, що ФОП ОСОБА_23 з 08.05.2020 передав у користування автомобіль марки «Тойота Корола» д.н.з. НОМЕР_2 в оренду ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .
Аналогічні факти підтверджуються договором про приєднання до публічного договору прокату легкового автомобіля. 
Даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 29.07.2020 в ході якого отримано інформацію від мобільного оператора «Водафон» про перебування мобільного телефону, яким користувалась ОСОБА_3 у зоні, яка відноситься до вул.С.Петлюри. 
Протоколом огляду інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку від 26.09.2020 яким зафіксовано, що 03.06.2020 на номер НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_9 з номеру НОМЕР_5 зроблено декілька дзвінків.
В цей же період ОСОБА_3 спілкувалась з особою, яка записана у телефонній книзі «ОСОБА_24» по номеру НОМЕР_6 .
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.07.2020 в ході якого отримано дані з КБ «Приватбанк» та від АТ «Універсалбанк».
Даними проведення слідчого експерименту від 12.06.2020 в ході проведення якого обвинувачена вказала на місце вчинення злочину та обставини його вчинення за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_10 . 
Отже сукупність вказаних доказів беззаперечно підтверджує винуватість ОСОБА_3 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах. 
Доводи сторони обвинуваченої щодо її необізнаності з приводу намірів ОСОБА_12 на вчинення шахрайських дій спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів. Так потерпілі вказали, що остання при візитах представлялась медичною сестрою, що вона була присутня при розмовах з особою, яка видавала себе за лікаря, і не могла не розуміти істинних мотивів та намірів ОСОБА_12 . Сама обвинувачена вчиняла активні дії, частину отриманих шахрайським шляхом коштів залишала у власному розпорядженні, що підтверджується даними банківських виписок.
Також суд не приймає до уваги доводи обвинуваченої щодо невизнання розміру спричиненої шкоди за епізодом з потерпілою ОСОБА_10 , оскільки у заяві про вчинення злочину одразу після події чітко вказані розміри грошових коштів, які передавались обвинуваченій у два етапи. В наступному потерпіла підтвердила у судовому засіданні, що її свекруха віддала усі заощадження, які складали 100 000 грн., 10 000 дол. Та 300 Євро. 
Той факт, що свідок ОСОБА_9 1935 року народження при її допиті не змогла чітко зазначити розміри грошових коштів суд відносить на її особливості пам`яті, які пов`язані зі спливом значного часу та на вікові особливості. 
Отже доводи обвинуваченої суд розцінює як неспроможні, які спростовуються сукупністю досліджених доказів. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.3 ст.190 КК України, як  заволодіння чужим майном шляхом обману ( вчинення шахрайства), за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
Кваліфікуючу ознаку як повторність суд виключає, з огляду на те, що за попереднім епізодом ОСОБА_3 виправдана. 
Дії обвинуваченої за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_9 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст.190 КК України.
За вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання. 
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує  ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким у відповідності до ст.12 КК України, обставини його вчинення щодо особи похилого віку, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утримання сина 2009 року народження, розлучена, працює, на спеціальних обліках не перебуває. 
Судом враховано, що упродовж 5 років обвинувачена не відшкодувала заподіяних збитків потерпілій ОСОБА_9 , не вжила заходів з метою відвернення завданої кримінальним правопорушенням шкоди, також враховано, що обвинувачена на стадії судового розгляду фактично два роки утримувалась під вартою, а відтак до неї необхідно застосувати покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень у дохід держави. 
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК.
У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню витрати на залучення експерта. 
Оскільки прокурором не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою по епізоду відносно ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.128 КПК України позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 необхідно залишити без розгляду. 
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 384 577,87 гривень та 50 000 гривень моральної шкоди та 10 000 гривень витрат на правову допомогу, а всього стягнути з неї 444 577,87 грн. матеріальної шкоди. При цьому суд рахує, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди є законним та обгрунтованим та у відповідності до ст.1166, 1167 ЦК України підлягає задоволенню. 
Щодо зменшення розміру моральної шкоди, то судом враховано вимоги ст.23 ЦК України. Саме такий розмір є достатнім та співмірним з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів. 
Підлягають скасуванню заходи забезпечення кримінального провадження. 
Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ: 
ОСОБА_3 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_6 та виправдати її на підставі п.2 ч.1 ст.373 КК України. 
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_10 та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень у дохід держави. 
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 -залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 384 577,87 гривень, 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 10 000 гривень витрат на правову допомогу, а всього стягнути з неї 444 577,87.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 1307,60 грн. 
Речові докази: 3 фотознімка та компакт-диски з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон «Самсунг SM -A 107F», що знаходиться у камері збереження речових доказів відповідно до квитанції № 09919 - знищити. 
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження: арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.06.2020 на мобільний телефон «Самсунг SM -A 107F»
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя: