Справа №336/2919/26
Провадження №2/333/4161/26
ЗАОЧНЕ рішення
Іменем України
06 липня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
У березні 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачадо ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2001082511 від 26.03.2013 року в розмірі 68835,35 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.03.2013 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2001082511 за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця.
15.03.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2001082511 від 26.03.2013 року та згідно якого сума боргу перед новим кредитором - позивачем (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 68835,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 44616,13, 00 грн.; заборгованість за відсотками - 24219,22 грн.
Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 01.05.2026 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив суд розглядати справу за відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, повістка направлялась на адресу реєстрації відповідачки, як внутрішньо переміщеної особи.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Позивач посилається на укладання 26.03.2013 року кредитного договору №2001082511, та до позову, в обґрунтування своїх вимог, долучає кредитний договір № 2001082511, укладений між ПАТ «ОТП банк» та відповідачкою, але від іншої дати – 07.10.2012 року, за яким ПАТ «ОТП банк» зобов`язався надати та надав відповідачу на споживчі потреби кредит на придбання товару у продавця у сумі 3737,50 грн., а позичальник зобов`язався частинами (згідно узгодженого графіку) повернути кредит разом з нарахованими процентами в розмірі 0,01 % до 07 жовтня 2013 року.
Також, позивач надає графік платежів до цього кредитного договору від 07.12.2012, інформаційний листок з умовами кредитування по продукту «Мобільний старт», підписаний 07.12.2012, договір комплексного страхування позичальника №06/05/2001082511 від 07.10.2012, згоду-дозвіл на обробку персональних даних від 07.12.2012, накладну №59 від 07.10.2012 видану ОСОБА_1 на підтвердження придбання двох мобільних телефонів у ПП ОСОБА_2 .
Суду не надані будь-які докази укладання кредитного договору з номером 2001082511 саме 26.03.2013 року, а також не надані докази на відкриття банком на ім`я відповідача карткового рахунку з типом картки - МС та отримання нею електронного платіжного засобу у вигляді картки з встановленою на ньому кредитною лінією. 
На підтвердження наявності заборгованості суду надано виписку з рахунка приватного клієнта №2001082511 за період з 30.10.2015 по 15.04.2024.
Згідно зі складеним первісним кредитором АТ «ОТП Банк» розрахунком заборгованості за договором №2001082511, згідно з яким станом на 15.03.2024, використано коштів 76411,83 грн., надходження коштів на рахунок 83685,44 грн., нараховані відсотки 72008,76 грн., плата за обслуговування - 3480,20 грн., загальна заборгованість становить 68835,35 грн. При цьому баланс, зазначений за період з 25.10.2015 року по 04.03.2024 рік.
15.03.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/03/24, за яким АТ «ОТП БАНК» передає позивачу за плату, а останній приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками(п.1.1. Договору).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2001082511 від 26.03.2013 року в розмірі 68835,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 44616,13, 00 грн.; заборгованість за відсотками - 24219,22 грн.
Тобто, позивач посилається на укладання між ПАТ «ОТП банк» та відповідачкою кредитного договору №2001082511 від 26.03.2013 року, саме за цим договором він набув право вимоги на підставі договору факторингу №15/03/24, але суду цей договір не надає.
Натомість, матеріали справи свідчать про те, що договір з №2001082511 був укладений 07.10.2012 року.
Будь-яких доказів отримання відповідачкою електронного платіжного засобу із встановленою кредитною лінією, умовами кредитування, позивач не надає. Сама по собі виписка по рахунку є одностороннім документом, складеним лише однією стороною – банком, не містить умов кредитування та не може бути єдиним доказом існування заборгованості по несплаченому кредиту.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, зважаючи на відсутність доказів укладання між ПАТ «ОТП банк» та відповідачкою кредитного договору №2001082511 від 26.03.2013 року та відкриття банком на ім`я відповідача карткового рахунку з типом картки - МС та отримання нею електронного платіжного засобу у вигляді картки з встановленою на ньому кредитною лінією, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за цим договором.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст.4, 11, 12, 13, 77- 81, 137, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 06.07.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська