12.06.26 640/14935/22

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Олійник С.В.,
за участі секретаря Захарової Н.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача(ВКЗ) Українця М.П.,
представника відповідача Гоголюка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій посадових осіб суб`єкта владних повноважень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій посадових осіб суб`єкта владних повноважень щодо оформлення постанов ВМ №00009516 від 01.02.2022,ВМ №00009416 від 31.01.2022,ВМ №00008971 від 25.01.2022, ВМ №00008968 від 25.01.2022, ВМ №00008750 від 21.01.2022, ВМ №00008742 від 21.01.2022, ВМ №00008652 від 20.01.2022, ВМ №00008650 від 20.01.2022, ВМ №00008051 від 12.01.2022, ВМ №00007940 від 12.01.2022, ВМ №00007931 від 12.01.2022, ВМ №00007888 від 12.01.2022, ВМ №00007871 від 12.01.2022, ВМ №00007768 від 12.01.2022, ВМ №00007765 від 12.01.2022, ВМ №00007762 від 12.01.2022, ВМ №00007760 від 12.01.2022, ВМ №00007759 від 12.01.2022, ВМ №00007756 від 12.01.2022, ВМ №00007755 від 12.01.2022, ВМ №00007562 від 11.01.2022, ВМ №00007088 від 11.01.2022, ВМ №00007086 від 11.01.2022, ВМ №00006292 від 06.01.2022, ВМ №00006285 від 06.01.2022, ВМ №00006265 від 06.01.2022, ВМ №00006251 від 06.01.2022, ВМ №00006108 від 06.01.2022, ВМ №00006006 від 05.01.2022, ВМ №00005985 від 05.01.2022, ВМ №00005652 від 30.12.2021, ВМ №00005645 від 30.12.2021, ВМ №00005623 від 30.12.2021, ВМ №00003583 від 15.12.2021, ВМ №00003360 від 14.12.2021, ВМ №00003343 від 14.01.2022, ВМ №00003201 від 14.12.2021, ВМ №00003151 від 14.12.2021, ВМ №00003019 від 14.12.2021, ВМ №00002559 від 09.12.2021, ВМ №00002131 від 08.12.2021, ВМ №00008631 від 20.01.2022, ВМ №00008627 від 20.01.2022, ВМ №00008441 від 18.01.2022, ВМ №00008315 від 17.01.2022, ВМ №00008305 від 17.01.2022, ВМ №00008292 від 17.01.2022, ВМ №00008202 від 14.01.2022, ВМ №00008199 від 14.01.2022, ВМ №00008171 від 14.01.2022 по справах у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка надає реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що в період з грудня 2021 року по лютий 2022 року ним було отримано 50 постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Посадові особи ОСОБА_2 , Колєснік Н.Г., Дмитренко М.О., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час винесення зазначених постанов діяли всупереч вимогам законодавства, чинного на момент їх прийняття. Зокрема, у постановах відсутні відомості, передбачені формою, затвердженою Додатком 1 до Інструкції № 512 про оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, не зазначено: марку, модель та державний номерний знак транспортного засобу, причепа, напівпричепа чи іншого причіпного обладнання; категорію та тип транспортного засобу; його повну масу; ширину, висоту та довжину; розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей); фактичну міжосьову відстань; фактичну шинність (кількість коліс) на осі; а також виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативно встановлені вагові та/або габаритні обмеження на відповідній ділянці автомобільної дороги. Позивач вважає, що зазначення у постановах інформації виключно про транспортний засіб (тягач) без зазначення напівпричепа, який має власний державний номерний знак, суперечить вимогам вказаної Інструкції та пункту 1.10 Правил дорожнього руху України. При цьому в постановах ідеться про перевищення вагових параметрів транспортного засобу, однак таке перевищення формується за рахунок навантаження на напівпричіп. У зв`язку з цим відповідачем не було належним чином встановлено та зафіксовано повний склад транспортного засобу, а також не підтверджено достовірність його реєстраційних даних, отриманих із відповідних реєстрів. Крім того, під час зчитування QR-кодів, розміщених у розділі підпису постанов, відображається інформація про їх підписання посадовою особою Департаменту патрульної поліції, тоді як самі постанови винесені від імені Державної служби України з безпеки на транспорті. Також за допомогою QR-коду неможливо перевірити факт накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП) на зміст документа, отримати інформацію про реквізити такого підпису та встановити відповідність КЕП посадовій особі, яка винесла постанову. За наведених обставин оскаржувані постанови не підписані у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому є такими, що не відповідають вимогам закону.
Процесуальні дії.
09 вересня 2022 року позивач звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.
19 вересня 2022 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
05 жовтня 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому просить закрити провадження у справі та залишити без оскільки є рішення судів за позовами між тими самими сторонами та з тих самих підстав, а в разі відсутності на це підстав відмовити у позові.
05 лютого 2025 року ліквідаційною комісією Київського окружного адміністративного суду на виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України №2825-ІХ скерував за належністю Луганського окружного адміністративного суду.
06 травня 2025 року ухвалою Луганського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій передати за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.
16 червня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій прийнято до провадження призначено до розгляду з викликом сторін.
24 червня 2025 року позивачем подано письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що постанови винесені за результатами автоматичної фіксації порушень вагових параметрів транспортних засобів. Після їх отримання було направлено численні адвокатські запити для отримання первинних даних та метаданих, проте йому не надані оригінали постанов та пояснень щодо порядку підписання. Посилався на висновок, яким встановлено, що постанови містять лише декларативні відомості про КЕП, неможливо перевірити факт його накладення, відсутні дані про створення кваліфікованої електронної печатки, а наявні суперечності щодо належності електронних підписів; при перевірці QR-кодів виявлено, що підписи належать Департаменту патрульної поліції, а не Державної служби України з безпеки на транспорті. Посилається , що згідно з Інструкцією №512, Порядком №1174 та Законом «Про електронні довірчі послуги», постанова повинна підтверджуватися одночасно КЕП посадової особи та кваліфікованою електронною печаткою, а суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень «поза розумним сумнівом». Позивач просить суд визнати дії посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті протиправними та задовольнити позов у повному обсязі.
25 червня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області витребувані у Державної служби України з безпеки на транспорті докази, а саме інформаційні файли (електронні документи), підписані кваліфікованими електронними підписами та електронною печаткою з можливістю перевірки їх дійсності за допомогою сервісу перевірки електронного підпису, щодо постанов.
29 липня 2025 року позивачем подано до суду заяву про виклик експерта, у якій він просить викликати судового експерта з Київської незалежної судово-експертної установи Ускова Кирила Юрійовича для надання роз`яснень і консультацій щодо можливості дослідження та отримання оригіналів електронних доказів (постанов підписаних за допомогою КЕП), оскільки, надано лише скановані копії та відсутні належні оригінали електронних документів.
14 жовтня 2025 року відповідачем подано до суду заперечення на клопотання позивача Виговського В.П. щодо виклику спеціаліста судового експерта Ускова Кирила Юрійовича, в якому зазначено, що у справі не здійснюються процесуальні дії з використанням технічних засобів, які потребують участі спеціаліста, консультації або технічної допомоги, а наявні докази можуть бути оцінені судом самостійно, тому немає підстав для залучення експерта, а також просить відмовити у задоволенні клопотання позивача.
15 жовтня 2025 року ухвалою суд витребував у Державної служби України з безпеки на транспорті інформацію щодо здійснення кібератаки на систему автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів.
12 січня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відмовлено у задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду.
16 березня 2026 року позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, у якому він просить зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті надати детальну технічну інформацію та документи щодо функціонування системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю (WiM), зокрема про суть заявленої технічної несправності, її причини, період існування, вплив на формування та підписання постанов, конкретні програмні модулі або етапи обробки даних, які працювали некоректно, перелік змінених реквізитів постанов, дату виявлення та усунення помилки, версії програмного забезпечення до і після виправлення, а також усі наявні технічні акти, журнали інцидентів, службові записки та електронні дані щодо створення і підписання спірних постанов, обґрунтовуючи це необхідністю повного та об`єктивного встановлення обставин справи, оскільки такі відомості перебувають у володінні відповідача і самостійно отримати їх позивач не може.
19 березня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області витребувані у Державної служби України з безпеки на транспорті:письмову інформацію про суть технічної несправності системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів та виявлення адміністративних правопорушень на автомобільному транспорті в автоматичному режимі;письмову інформацію про те, який саме програмний модуль, компонент, алгоритм або етап формування постанови, інформаційного файлу чи накладення кваліфікованого електронного підпису функціонував некоректно;письмову інформацію про стадію формування спірних постанов, на якій виникала технічна помилка, спосіб її прояву та реквізити, які формувалися некоректно;письмову інформацію про дату виникнення технічної несправності, дату її виявлення, дату та спосіб усунення, а також версію програмного забезпечення до та після усунення недоліків;належні та допустимі докази, що підтверджують існування, характер та усунення технічної несправності, зокрема акти, службові та доповідні записки, журнали технічних інцидентів, протоколи тестування, технічні висновки та документи щодо оновлення програмного забезпечення;інформацію про те, чи належать спірні постанови до числа постанов, сформованих із зазначеною технічною помилкою, та у чому полягає помилка щодо кожної з них;електронні дані та документи щодо формування спірних постанов, зокрема дату і час їх створення, дату і час накладення кваліфікованого електронного підпису, відомості про версію програмного забезпечення, у якому вони були сформовані, а також інформацію про передачу відповідних інформаційних файлів до реєстру. 
19 березня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області витребувані у Державної податкової служби України інформацію щодо наявності кваліфікованих сертифікатів електронного підпису та підтвердження повноважень на підписання електронних документів від імені Державної служби України з безпеки на транспорті в період з 08 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також копії відповідних сертифікатів і документів, що підтверджують їх повноваження на підписання електронних документів, сформованих на підставі реєстраційної картки юридичної особи — Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845) у зазначений період.
20 квітня 2026 року від Державної податкової служби України отримана інформація щодо наявності кваліфікованих сертифікатів електронного підпису та підтвердження повноважень на підписання електронних документів від імені Державної служби України з безпеки на транспорті в період з 08 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року у ОСОБА_2 , Соколюка Любомира Миколайовича, Колєснік Наталії Геннадіївни, Дмитренка Максима Олександровича та Солодуна Степана Миколайовича, а також копії відповідних сертифікатів і документів, що підтверджують їх повноваження на підписання електронних документів, сформованих на підставі реєстраційної картки юридичної особи Державної служби України з безпеки на транспорті, надано інформацію із зазначенням період дії відповідних та його реєстраційний номер.
22 квітня 2026 року відповідачем надані письмові пояснення на виконання ухвали від 19 березня 2026 року щодо витребування інформації про роботу системи автоматичної фіксації порушень (WiM), технічні збої, етапи формування постанов, КЕП, версії ПЗ та електронні дані, частина запитів має технічний характер, вважає що інформація виходить за межі предмета спору, технічна помилка в системі відображення органу підписанта QR-кодів була виправлена у січні 2022 року, оскільки система розроблялася за договором №184-ЦА-ТЗ-12-2020 з ТОВ «Оллі Транс» для Державної патрульної поліції, після чого здійснено доопрацювання та усунення помилки, і вважає, що формальні порушення процедури не є підставою для скасування рішень, якщо вони не впливають на їх сутність, а Верховний Суд неодноразово наголошував на недопустимості надмірного формалізму.
Позиції учасників справи.
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити у повному обсязі. Дії посадових осіб при складанні постанов є незаконним, діяли з порушенням вимог закону без зазначення обов`язкових відомостей, як це передбачено додатком №1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мінінфраструктури № 512 від 27.09.2021 року. Зокрема, не відображали марку, модель, державний номерний знак напівпричепу, категорію та тип транспортного засобу, його повну масу, ширину та висоту, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь). В постановах не зазначали сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність, а також кількість коліс на віс, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та / або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги. Крім того, при дослідженні підписів, не мали повноважень діяти від імені Державної служби України з безпеки на транспорті.
Представник відповідача просив відмовити у її задоволенні позову. Дії, які просить позивач просить визнати, за своїм змістом повністю відповідають вимогам законодавства, постанови містять усі необхідні відомості, на підставі яких уповноваженою посадовою особою було встановлено подію та склад адміністративного правопорушення, а також правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Інструкцією, передбачено певний порядок дій накладення електронного підпису, що для його формування використовуються засоби криптографічного захисту інформації «Комплекс програмний користувача центру сертифікації ключів “ІІТ Користувач ЦСК-1”», кваліфікована електронна печатка із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, які містять вбудовані апаратно-програмні засоби захисту від несанкціонованого доступу, не відображається на паперовому носії. Така печатка використовується виключно для електронного обміну інформацією між інформаційно-комунікаційними системами та під час формування постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, підпис уповноваженої посадових осіб, яка виносить постанову, формується та відтворюється з використанням даних кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Посадової особи працювали в установі і отримували кваліфіковані сертифікати ключів від Державної податкової служби України. Неможливість надання суду інформаційних файлів обґрунтовується підтвердженням факту здійснення кібератаки, яку вважає загальновідомою обставиною, до матеріалів справи надано знімки екрана з відповідного вебсайту та лист Державної служби України з безпеки на транспорті.
Експерт Усков К. Ю. надав роз`яснення окремих положень висновку щодо неможливості дослідження постанов без отримання оригіналів електронних доказів, постанови містять декларативну інформацію, перевірити КЕП не можлива за допомогою QR-коду та містить суперечливу інформацію в ряді постанов, які були предметом дослідження. 
Фактичні обставини справи, які встановлені судом.
Судом досліджені постанови по справах у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка надає реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України Виговського В.П., а саме: ВМ № 00009516 від 01.02.2022, ВМ № 00009416 від 31.01.2022, ВМ № 00008971 від 25.01.2022, ВМ № 00008968 від 25.01.2022, ВМ № 00008750 від 21.01.2022, ВМ № 00008742 від 21.01.2022, ВМ № 00008652 від 20.01.2022, ВМ № 00008650 від 20.01.2022, ВМ № 00008051 від 12.01.2022, ВМ № 00007940 від 12.01.2022, ВМ № 00007931 від 12.01.2022, ВМ № 00007888 від 12.01.2022, ВМ № 00007871 від 12.01.2022, ВМ № 00007768 від 12.01.2022, ВМ № 00007765 від 12.01.2022, ВМ № 00007762 від 12.01.2022, ВМ № 00007760 від 12.01.2022, ВМ № 00007759 від 12.01.2022, ВМ № 00007756 від 12.01.2022, ВМ № 00007755 від 12.01.2022, ВМ № 00007562 від 11.01.2022, ВМ № 00007088 від 11.01.2022, ВМ № 00007086 від 11.01.2022, ВМ № 00006292 від 06.01.2022, ВМ № 00006285 від 06.01.2022, ВМ № 00006265 від 06.01.2022, ВМ № 00006251 від 06.01.2022, ВМ № 00006108 від 06.01.2022, ВМ № 00006006 від 05.01.2022, ВМ № 00005985 від 05.01.2022, ВМ № 00005652 від 30.12.2021, ВМ № 00005645 від 30.12.2021, ВМ № 00005623 від 30.12.2021, ВМ № 00003583 від 15.12.2021, ВМ № 00003360 від 14.12.2021, ВМ № 00003343 від 14.12.2021, ВМ № 00003201 від 14.12.2021, ВМ № 00003151 від 14.12.2021, ВМ № 00003019 від 14.12.2021, ВМ № 00002559 від 09.12.2021, ВМ № 00002131 від 08.12.2021, ВМ № 00008631 від 20.01.2022, ВМ № 00008627 від 20.01.2022, ВМ № 00008441 від 18.01.2022, ВМ № 00008315 від 17.01.2022, ВМ № 00008305 від 17.01.2022, ВМ № 00008292 від 17.01.2022, ВМ № 00008202 від 14.01.2022, ВМ № 00008199 від 14.01.2022 та ВМ № 00008171 від 14.01.2022 за результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладенння на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Із дослідженого висновку судового експерта Київської незалежної судово-експертної установи Ускова К.Ю. № 3245 від 06 грудня 2022 року, а саме з дослідницької частини вбачається,та в додатку Б до вказаного висновку, а саме рядка №№ 1-39 встановлено, що за QR-кодом за період з 08.12.2021 року по 17.01.2022 року постанови серії ВМ № 00002131 від 08.12.2021, ВМ № 00002559 від 09.12.2021, ВМ № 00003019 від 14.12.2021, ВМ № 00003151 від 14.12.2021, ВМ № 00003201 від 14.12.2021, ВМ № 00003343 від 14.12.2021, ВМ № 00003360 від 14.12.2021, ВМ № 00003583 від 15.12.2021, ВМ № 00005623 від 30.12.2021, ВМ № 00005645 від 30.12.2021, ВМ № 00005652 від 30.12.2021, ВМ № 00005985 від 05.01.2022, ВМ № 00006006 від 05.01.2022, ВМ № 00006108 від 06.01.2022, ВМ № 00006251 від 06.01.2022, ВМ № 00006265 від 06.01.2022, ВМ № 00006285 від 06.01.2022, ВМ № 00006292 від 06.01.2022, ВМ № 00007086 від 11.01.2022, ВМ № 00007088 від 11.01.2022, ВМ № 00007562 від 11.01.2022, ВМ № 00007755 від 12.01.2022, ВМ № 00007756 від 12.01.2022, ВМ № 00007759 від 12.01.2022, ВМ № 00007760 від 12.01.2022, ВМ № 00007762 від 12.01.2022, ВМ № 00007765 від 12.01.2022, ВМ № 00007768 від 12.01.2022, ВМ № 00007871 від 12.01.2022, ВМ № 00007888 від 12.01.2022, ВМ № 00007931 від 12.01.2022, ВМ № 00007940 від 12.01.2022, ВМ № 00008051 від 12.01.2022, ВМ № 00008171 від 14.01.2022, ВМ № 00008199 від 14.01.2022, ВМ № 00008202 від 14.01.2022, ВМ № 00008292 від 17.01.2022, ВМ № 00008305 від 17.01.2022, ВМ № 00008315 від 17.01.2022 відображається інформація про дату підписання, номер сертифікату, номер документу що підписується, КЕП, про приналежність КЕП до Департаменту патрульної поліції. Державною служби України з безпеки на транспорті по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка надає реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України - містять декларативну (тобто таку, що не дозволяє перевірити факт накладення КЕП, час накладання та відповідність КЕП змісту документа), інформацію про накладення КЕП посадової особи, яка склала протокол, а в окремих випадках (рядки 1-39 додатку Б до цього висновку) містять суперечливу відносно до інших даних у постановках інформацію про відомчу підпорядкованість посадових осіб, і не містять навіть декларативної інформації про завірення постанов шляхом накладення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Із наказів про призначення ОСОБА_2 (№1563-К від 14.09.2021), ОСОБА_3 (№1561-К від 14.09.2021), ОСОБА_5 (№1609-К від 17.09.2021), ОСОБА_6 (№1999-К від 03.11.2021), ОСОБА_7 (№2199-К від 23.11.2021) та ОСОБА_4 (№1090-К від 15.07.2021) встановлено, що зазначені особи працювали в Державній службі України з безпеки на транспорті на відповідних посадах.
Застосовані норми права.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, який, відповідно до п.1 Порядку, визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.
В силу п.16 наведеного Порядку посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
У п.2 зазначеного Порядку наведено визначення, за яким інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14--3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.
Згідно з п.7-8 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.
Відповідно до п. 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до Додатку 1 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, у постанові про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі в графі установив зазначається транспортний засіб (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги).
Мотиви і висновки суду.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановивши, що предметом спору у цій справі є перевірка правомірності дій посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті під час формування та підписання постанов про адміністративні правопорушення в електронній формі, зокрема щодо дотримання вимог Порядку № 1174, Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Інструкції № 512.
Судом установлено, що транспортні засоби позивача були зафіксовані автоматичними пунктами габаритно-вагового контролю, а відомості про результати такої фіксації стали підставою для формування спірних постанов про адміністративні правопорушення та їх підписання.
Аналіз норм Порядку № 1174 дає підстави для висновку, що законодавець розмежував функції автоматичного пункту фіксації правопорушень та посадової особи Державної служби України з безпеки на транспорті. Так, відповідно до пунктів 7, 8 та 12 Порядку № 1174, саме автоматичний пункт здійснює вимірювання навантаження на осі, загальної маси транспортного засобу, визначення кількості осей, міжосьових відстаней і габаритів, розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепа чи напівпричепа, формування фотоматеріалів та первинну обробку отриманих даних із подальшою передачею інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи із забезпеченням її цілісності та захисту. Водночас згідно з пунктами 2 та 16 Порядку № 1174 посадова особа під час розгляду справи використовує вже сформований інформаційний файл, який містить відомості про транспортний засіб, результати вимірювань та метадані, отримані автоматичним пунктом. 
Отже, посадова особа не здійснює вимірювання вагових чи габаритних параметрів, не формує первинні технічні показники та не має можливості впливати на їх значення, а лише оцінює інформацію, автоматично сформовану технічним засобом.
Позивач обґрунтовуючи позов посилається, що під час оформлення постанов посадовими особами відповідача було допущено порушення вимог законодавства, оскільки в постановах відсутній повний перелік технічних даних щодо транспортних засобів, зокрема інформація про напівпричепи, розподіл навантаження на осі, окремі метадані вимірювань, а також належне підтвердження накладення кваліфікованих електронних підписів.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що спірні постанови сформовані в автоматичному режимі за результатами роботи системи габаритно-вагового контролю WiM відповідно до вимог чинного законодавства, підписані уповноваженими посадовими особами із використанням кваліфікованих електронних підписів та скріплені кваліфікованою електронною печаткою органу. При цьому виявлені особливості відображення інформації під час перевірки QR-кодів були зумовлені технічними особливостями програмного забезпечення і не впливали на зміст постанов, достовірність зафіксованих даних чи юридичну силу електронних документів.
Дослідивши матеріали справи, суд установив, що постанови містять відомості про транспортний засіб, дату, час і місце вчинення правопорушення, а також інформацію про перевищення нормативних вагових параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, із зазначенням розміру перевищення та величини перевантаження.
Із наявних у справі доказів убачається, що фіксація правопорушень здійснювалася автоматичними пунктами контролю, які відповідно до пункту 12 Порядку № 1174 забезпечують визначення загальної маси транспортного засобу, навантаження на осі, габаритних параметрів, а також ідентифікацію транспортного засобу та його причіпного складу. 
Оцінюючи доводи позивача щодо відсутності в постановах відомостей про напівпричепи, суд зазначає, що тягач і напівпричіп під час перевезення утворюють єдиний транспортний засіб, щодо якого здійснюється автоматичне зважування. Відсутність окремих реєстраційних даних напівпричепа у постанові сама по собі не свідчить про незаконність дій посадових осіб і не впливає на достовірність результатів фіксації порушення. Перевищення вагових параметрів визначається щодо всього транспортного засобу як єдиного комплексу. Суд не перевіряє технічну роботу автоматичної системи та правильність вимірювань, оскільки предметом спору є лише законність дій посадових осіб під час оформлення та підписання постанов. Щодо доводів про відсутність окремих технічних даних і метаданих, суд зазначає, що закон не зобов`язує відображати весь обсяг технічної інформації системи в тексті постанови. Наявність таких даних у постанові не є обов`язковою умовою.
Таким чином, відсутність окремих технічних реквізитів не впливає на законність постанов і не спростовує факт автоматичної фіксації порушення.
Доводи позивача щодо відображення інформації через QR-коди суд оцінює з урахуванням пояснень відповідача, згідно з якими відсутність переходу за QR-кодом зумовлена технічними особливостями програмного забезпечення та наслідками кібер-атаки на початку війни, яка призвела до знищення окремих електронних файлів. Суд вважає, що ці обставини не вплинули на наявність кваліфікованих електронних підписів на постановах та не порушили їх юридичну силу. Таким чином, сам по собі спосіб відображення інформації через QR-код не може бути підставою для визнання дій посадових осіб протиправними.
Щодо доводів позивача про відсутність належного електронного підписання постанов суд зазначає таке.
На виконання ухвали суду були витребувані відомості щодо кваліфікованих сертифікатів електронних підписів посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті.
Із наданої Державною податковою службою України інформації вбачається, що у відповідний період посадові особи, якими винесені спірні постанови, перебували на службі у Державній службі України з безпеки на транспорті, мали чинні кваліфіковані електронні підписи, видані для використання в межах службових повноважень цього органу, та були уповноважені на підписання електронних документів від його імені.
Дані зазначених кваліфікованих сертифікатів електронних підписів повністю узгоджуються з інформацією, що міститься у спірних постановах та у висновку судового експерта, який також ідентифікує ці ж сертифікати та підписантів у структурі електронних документів.
Таким чином, із сукупності даних, що містяться у спірних постановах, у висновку судового експерта та в інформації, наданій Державною податковою службою України, встановлено, що спірні постанови підписані кваліфікованими електронними підписами посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті, які діяли в межах наданих їм повноважень. Наведене у своїй сукупності підтверджує належність і чинність кваліфікованих електронних підписів, а також відсутність підстав вважати, що спірні постанови були підписані неналежними особами або без використання кваліфікованого електронного підпису.
Крім того, відповідач надав пояснення, що виявлені позивачем розбіжності під час перевірки QR-кодів були пов`язані з технічними особливостями програмного забезпечення на етапі його впровадження та інтеграції з іншими державними інформаційними системами. Судом не встановлено доказів того, що зазначені технічні особливості призвели до відсутності кваліфікованих електронних підписів на спірних постановах або вплинули на зміст сформованих документів. Сам по собі спосіб відображення інформації через QR-код не може бути самостійною підставою для визнання дій посадових осіб протиправними.
Оцінюючи висновок судового експерта Київської незалежної судово-експертної установи Ускова К.Ю. № 3245 від 06.12.2022, яким встановлено технічні особливості відображення інформації через QR-коди та обмеження відповідних сервісів перевірки, суд звертає увагу, що висновок не містить висновків про відсутність кваліфікованих електронних підписів або електронної печатки на спірних постановах, не встановлює факту їх підроблення чи недійсності сертифікатів підписантів і не спростовує юридичної сили електронних документів. Разом з тим суд виходить із того, що предметом експертного дослідження були саме технічні особливості відображення інформації через QR-коди та функціонування сервісів перевірки, а не перевірка електронних оригіналів спірних постанов.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що під час оформлення спірних постанов посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті діяли в межах наданих їм повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України. Виявлені окремі недоліки мають технічний та формальний характер, не впливають на зміст прийнятих рішень, не спростовують факту належного оформлення постанов і не свідчать про протиправність дій посадових осіб відповідача.
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторони на підтримку кожної підстави її позиції. Обсяг такого обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів сторін, правових положень, звичаїв і доктринальних принципів, а також від практики підготовки та ухвалення судових рішень у різних державах. Для дотримання принципу справедливого суду обґрунтування рішення повинно свідчити про те, що суд дійсно дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання дій посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті протиправними, у зв`язку з чим адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 286, 329 КАС України, суд,
ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій посадових осіб суб`єкта владних повноважень відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 10.12.1996 р., проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, ЄДРПОУ 39816845, (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги 14).

Суддя      С.В.Олійник