Виноградівський районний суд Закарпатської області 
______________________________________________________________
Справа № 299/2545/25
Номер провадження 3/299/1036/25

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., за участі притягуваної до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника – адвоката Попович В.І., потерпілого ОСОБА_2 , його представника – адвоката Мелай Є.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 року серії ЕПР1 №328452 – 12.05.2025 близько 16 год. 20 хв. в с.В.Копаня, по вул.Миру, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Фольксваген Транспортер д.н.з НОМЕР_2 , на нерегульованому перехресті з вул.Шевченка, не надав перевагу в русі автомобілю марки Мазда 3 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі по вулиці Миру та допустила з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих не має, чим порушив п.16.11.ПДР - На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Притягувана до адмінвідповідальності ОСОБА_1 з приводу обставин події до суду подала письмові пояснення (а.с.88-89).
Згідно наданих пояснень вона 12.05.2025 року їхала за дитиною в садочок, з нею в цей час знаходилась в автомобілі, ще одна дочка.
Керуючи транспортним засобом Volkswagen Т4 А02706ІС перед виїздом з другорядної дороги на головну зупинилася та переконалася у відсутності перешкод, як зліва так і справа та безпеці маневру, після цього розпочала виїжджаючи на головну дорогу зі швидкістю на першій передачі, маневр здійснювала у три етапи.
Виїзджаючи із другорядної дороги на смугу зустрічного руху у полі видимості не було транспортних засобів, які могли б створити загрозу або перешкоду для її руху, або для яких могла створити небезпеку. При завершенні перетину проїжджої частини та виконуючи в`їзд у свою смугу руху по головній дорозі на великій швидкості рухався автомобіль марки Мazda З НОМЕР_3 та вдарив у праве переднє крило її автомобіля, зіткнення з автомобілем Volkswagen Т4 А02706ІС відбулося вже тоді, коли вона завершувала маневр в`їзду у свою смугу руху на головну дорогу, від сильного удару Mazda З А07982СВ винесло в кювет.
Внаслідок удару її автомобіль Volkswagen Т4 А02706ІС почало обертати по смузі руху, автобус зробив три оберти (заноси) по проїжджій частині. Вона намагалася втримати керування – пригальмовувала та тримала кермо у бік заносу. Після третього оберту передня частина автобуса разом із передніми колесами потрапила у кювет.
Після зіткнення автомобіль Mazda З А07982СВ зупинився попереду, а її Volkswagen Т4 НОМЕР_4 залишився позаду нього, що підтверджує характер і напрямок удару.
При цьому водій, ОСОБА_2 не здійснював жодних маневрів для уникнення зіткнення та не виїжджав за межі своєї смуги до моменту удару. Гальмівного шляху Mazda А07982СВ на місці події не зафіксовано – була лише точка зіткнення.
Автомобіль Mazda З А07982СВ, водій ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі з боку м. Хуст у напрямку м. Виноградів, з`явився раптово, рухаючись з великою швидкістю в межах населеного пункту с.Велика Копаня. ВодійMazda З НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не надав переваги пішоходам на пішохідному переході, біля якого розташований дитячий садок та не знизив швидкість, як того вимагають ПДР України у зоні підвищеної уваги.
Існує відеозапис до моменту ДТП, на якому зафіксовано рух Mazda З А07982СВ з перевищеною швидкістю в межах населеного пункту с. Велика Копаня. Також є очевидці подій - свідки, які бували на пішохідному переході та узбіччі дороги у момент аварії. Зі злів очевидців водій значно перевищував швидкість, що унеможливило своєчасне реагування на ситуацію та її спостережень, вважає, що ДТП сталося внаслідок перевищення швидкості та порушення вимог ПДР водієм Mazda 3 НОМЕР_3 ОСОБА_2 , який не врахував дорожню обстановку, не надав переваги пішоходам, не вжив заходів для уникнення зіткнення та не застосував гальмування, не гальмував і не змінював напрям руху (відсутнє маневрування чи гальмування), що є порушенням п.п. 12.1, 12.3, 12.4, 12.6 ПДР України, які зобов`язують водія втримувати безпечну швидкість та вживати заходів для запобігання зіткненню.

Представник ОСОБА_1 – адвокат Попович В.І., за підписом ОСОБА_1 , подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях складу правопорушення (а.с.48-48-51). 
Доводи клопотання зводяться до того, що винним себе у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП ОСОБА_1 не визнає, так як вказане правопорушення не вчинялаі в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме об`єктивна сторона вищевказаного правопорушення.
В протоколі серії ЕПР1 №328452 від 12.05.2025 року, складеного поліцейським, вказано:12.05.2025 року 16год. 20 хв. с.Велика Копаня по вул.Миру,91 водій керуючи автомобілем марки Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_5 на нерегульованому перехресті з вул.Шевченка не надав перевагу в русі автомобілю марки Мазда 3 д.н.з. НОМЕР_6 який рухався по головній дорозі по вул.Миру скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобіль отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками чим порушив п. 16.11 ПДР - порушення дій водія чиє ТЗ рухається по другорядній на перехресті і нерівнозначних доріг».
Правил дорожнього руху України, зокрема п.16.11 ПДР ОСОБА_1 не порушувала, так безпосередньо перед ДТП маневр виїзду на головну дорогу здійснила у відповідності до п. 10.1, 10.2, 8.4 ПДР, так як будучи водієм автомобіля марки Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_4 , при виїзді з другорядної вулиці Шевченка на головну вулицю Миру переконалась у відсутності транспортних засобів (як попутніх так і зустрічних), і з положення стоячи почала маневр виїзду на головну дорогу в момент коли автомобіль марки «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_6 в полі зору (зоні видимості з місця водія) не був (тобто небезпеки для її руху не було і вона мала право на виїзд за дорогу), в подальшому перетнула смугу руху для руху в напрямку м.Хуст і почала зміщатись з права ліворуч, виїхала на зустрічну смугу руху (смугу руху для руху в напрямку м.Виноградів), і перетнувши більше половини зустрічної смуги руху відчула удар в праву передню частину автомобіля (переднє праве колесо, переднє праве крило), у звязку із зіткненням передньою правою частиною автомобіля марки «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого оба автомобілі розвернуло і відкинуло в кювет справа.
Винною себе у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не визнає, так як правопорушення не вчиняла і в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме відсутня об`єктивна сторона, так як жодних вимог Правил дорожнього руху України, зокрема п.16.11 не порушувала.
Відповідно до 16.11. Правил дорожнього руху України, - «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній незалежно від напрямку їх подальшого руху».
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ за №1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченихст.124 КУпАП.
Схема, складена 12.05.2025 року інспектором Яцків не відповідає вимогам законодавства і жодним чином не підтверджує вчинення ОСОБА_1 порушень у дорожнього руху.
В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази в розумінні ст.256 КУпАП винуватість ОСОБА_1 
12.05.2025 року до зіткнення автомобілів вимоги пунктів10.1 ПДР і 16.11 ПДР, зазначений у протоколі ОСОБА_1 , не порушувала, маневр виїзду нею виконувалось у відповідності до вимог ПДР, так як з моменту початку руху автомобілів з напрямку м.Хуст в напрямку м.Виноградів, завчасно включивши покажчик лівого повороту, рухалась з невеликою швидкістю, і проїхавши приблизно 6,6 метрів, і в цей момент відбулось зіткнення з автомобілем «Мазда», водій якого на великій швидкості,в порушення правил дорожнього руху рухався в напрямку м.Виноградів і не вжив заходів по зменшенню швидкості аж до зупинки т/з (згідно 13 ПДР, не надавши можливість водію ОСОБА_1 закінчити маневр, замість того почав здійснювати маневр об`їзду справа, шляхом часткового виїзду на праве узбіччя, тим самим вчинив ДТП.
Причиною виникнення даної ДТП вважає дії водія автомобіля марки «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , який рухаючись із-за повороту по вул.Миру в с.В.Копаня в напрямку м.Виноградів, зі швидкістю більше 100 км/год. (що підтвердив свідок ОСОБА_3 ), при допустимій 50 км/год., проігнорував д.з. «Пішохідний перехід», не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки (не гальмував зовсім на місці відсутні сліди гальмування) і допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .
Водієм ОСОБА_2 порушено п.п 12.1,12.3,12.4, Правил дорожнього руху України.
Дані обставин чітко підтвердили свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і видно на відеозаписах наданих ОСОБА_1 з камер відеонагляду безпосередньо перед місцем ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 з приводу подій ДТП подав до суду письмові пояснення (а.с.71-72) з додатками (а.с.73-77, 80-84, 94).
Згідно поданих пояснень 12.05.2025 року близько о 16 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем марки «Мазда 3», р.н.з НОМЕР_3 , повертаючись додому з міста Хуст в м.Виноградів, рухаючись по головній дорозі - вулиці Миру в с. Велика Копаня з допустимою швидкістю в населених пунктах, десь за 50 м. до Т- подібного перехрестя вулиці Миру (головної) та вул. Шевченка побачив автомобіль VOLKSWAGEN Т4 р.н.з. НОМЕР_4 , чорного кольору, який стояв при виїзді з другорядної вулиці Шевченка у с. В.Копаня по лівій стороні від його смуги руху, щоб дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі. Його автомобіль рухаючись по головній вулиці Миру в с. В. Копаня був у полі зору водія автомобіля VOLKSWAGEN Т4 ОСОБА_1 , щоб належно пересвідчитись у небезпеці для руху (автомобіль справа) при виїзді з другорядної дороги на головну у попутному з ним напрямку. В моменті, коли він рухався по головній дорозі, раптово водій автомобіля «VOLKSWAGEN Т4» - ОСОБА_1 виїхала на перехрестя вулиць, чим створила йому перешкоду для руху в результаті якої уникнути зіткнення шляхом вжиття екстреного гальмування або маневру об`їзду не було можливим, хоч ним і вживались заходи щодо маневру праворуч до краю своєї смуги руху, що підтверджується відповідними фото з місця ДТП.
Згідно пункту 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руру, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортнимзасобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі незалежно від напрямку їх подальшого руху.
При ознайомленні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вивчив пояснення відібрані поліцейським, ст. лейтенантом ОСОБА_5 від ОСОБА_1 від 12.05.2025 року в яких пояснила, що вона, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Т4», р.н.з НОМЕР_4 зупинилась перед виїздом з другорядної дороги на головну, щоб пересвідчитись у відсутності перешкод для здійснення нею маневру та пересвідчившись, що в той момент не має перешкод для здійснення нею маневру почала його виконувати, винною себе не визнає.
Такі свідчення водія автомобіля марки «Фольксваген Т4», р.н.з НОМЕР_4 ОСОБА_1 є неправдивими та спрямовані на спотворення обставин реальної дійсності, забезпечення собі неправдивого алібі, оскільки в той момент, коли вона стояла на перехресті другорядної дороги та головної, перед виїздом на головну дорогу обидва автомобілі були в зоні видимості один одного. І саме тому, він рухаючись по головній дорозі, ніяким чином не очікував, що автомобіль, який упинився перед виїздом з другорядної на головну дорогу почне раптовий рух в його смугу руху в напрямку м. Виноградів, не сприймаючи рух його транспортного засобу по головній дорозі, як об`єктивну перешкоду для початку її руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечила та дала пояснення, що того дня рухаючись по вул. Шевченка в с.В.Копаня на мікроавтобусі підї`хала до нерегульованого перехрестя де призупинилася і переконавшись у безпечності маневру почала робити поворот ліворуч і в цей час на великій швидкості почав наближатися автомобіль з правого боку і допустив зіткнення з мікроавтобусом, від чого мікроавтобус закрутило і автомобіль Мазда та мікроавтобус опинилися в канаві так, що мікроавтобус опинився по заду автомобіля Мазда.
Стверджує, що вона у спричиненні ДТП не винна, оскільки ПДР не порушувала. Натомість водій т/з Мазда ОСОБА_2 суттєво перевищив дозволену швидкість в населеному пункті, що і призвело до аварії.
Вона рухалася в межах безпечної швидкості. В салоні автомобіля з нею була дитина.
Після ДТП до них почали сходитися очевидці, які наголошували Молнару, що як він так може швидко їздити селом і що він наробив.

Представник притягуваної до адмінвідповідальності – адвокат Попович В.І. доводи викладені ОСОБА_1 підтримав та зазначив, що протокол відносно її довірительки складено помилково без врахування всіх обставин справи.
Жодних доказів, що саме вона порушувала ПДР матеріали не містять.
Натомість допитані у судовому засіданні свідки показали, що ОСОБА_2 їхав селом із перевищенням гранично дозволеної швидкості.
Відтворені у судовому засіданні відеозаписи по ходу руху автомобіля Мазда свідчать про його манеру їзди, оскільки обігнати т/з в межах населеного пункту без порушення швидкісного режиму неможливо.
Висновок експерта вказане також доводить.
Просив задоволити подане клопотання та закрити провадження за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адмінправопоррушення.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні дав пояснення аналогічні поданим письмовим поясненням про те, що рухався з допустимою швидкістю. ПДР не порушував. Винною вважає ОСОБА_1 , яка маючи можливість і обов`язок надати йому дорогу, так як він рухався по головній, виїхала на його смугу руху, що стало безпосередньою причиною ДТП.

Представник ОСОБА_2 – адвокат Мелай Є.М. зазначив, що відносно ОСОБА_1 протокол про адмінправопорушення складено правомірно, оскільки в її діях вбачається склад адмінправопорушення.
Просив взяти до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 . Покази інших свідків вважає упередженими та суб`єктивними. 
Безпосередніми очевидцями подій вони не були.

У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що оглядовість з його двору близько 20 метрів, пішохідного переходу йому не видно, однак рух автомобіля чорногокольору Мазда 3, який рухався по головній на великій швидкості він спостерігав на відрізку дороги 25-30 метрів, декілька секунд. Також стверджував, що бачив автомобілі Фольксваген ОСОБА_1 який стояв перед виїздом на головну дорогу, а потім здійснював маневр повороту ліворуч на головну і тоді відбулося ДТП в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Після удару автомобіль Мазда 3 з`їхав у кювет на відстані 7-8 метрів від зіткнення.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що виходила із внучкою з Великокопанського ЗДО та перебувала на тротуарі перед пішохідним переходом коли автомобіль марки «Мазда 3» в той час перебував в полі її зору на відстані близько 50 м. до пішохідного переходу. Мікроавтобус стояв перехресті біля кафе. Стверджує, що автомобіль Мазда рухався на великій швидкості. Безпосередньо моменту зіткнення не бачила, почула удар і побачила машини в кюветі. Відстань від неї до місця зіткнення автомобілів по правій стороні було десь 40 метрів.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що рухався по головній дорозі в с.В.Копаня по вул. Миру в напрямку м. Хуст та бачив безпосередньо момент ДТП. Видимість з місця водія автомобіль марки «Фольксваген Транспортер до пішохідного переходу становила близько 50 метрів. Швидкість автомобіля марки Мазда на його думку була допустимою. Автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» перебував у положенні стоячи перед виїздом на головну дорогу і раптово виїхав перед ним за 5 метрів до зіткнення та за 20 метрів перед автомобілем «Мазда 3», який також рухався по головній дорозі назустріч. Він зміг загальмувати. Однак автомобіль Фольксваген перекрив дорогу водію автомобіля Мазда, в результаті чого трапилося ДТП.

За наслідками розгляду судом призначалися експертні дослідження.

Згідно висновку експерта №КСЕ 19/107-25/13770 від 23.01.2026 року (а.с.167-180 зв.):
1. Надати відповідь на запитання щодо взаємного розташування автомобіля Volkswagen Transporter (номерний знак НОМЕР_7 ) та автомобіля Mazda 3 (номерний знак НОМЕР_8 ) та елементів дороги, на момент первинного контактування, у момент зіткнення, не вбачається можливим.
2. Надати відповідь на запитання щодо швидкості руху транспортних засобів Volkswagen Transporter (номерний знак НОМЕР_7 ) та автомобіля Mazda 3 (номерний знак НОМЕР_8 ) у момент зіткнення не вбачається можливим.
3. Надати відповідь на запитання, щодо технічної спроможності механізмів розвитку дорожньо-транспортної пригоди, викладених у показах водіїв, не вбачається можливим у зв`язку з недостатністю вихідних даних, необхідних для їх технічної перевірки та об`єктивної оцінки.
4. У зазначеній дорожньо-транспортній ситуації, для забезпечення безпеки руху, водій автомобіля Volkswagen Transporter (номерниї: НОМЕР_7 ), ОСОБА_1 , повинна була діяти відповідно до технічних вимог п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху з урахуванням тлумачення дати дорогу».
5. У зазначеній дорожньо-транспортній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля Mazda 3 (номерний НОМЕР_8 ), ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до технічних за п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, із урахуванням тлумачення терміну «небезпека для руху».
6. У ситуації, що розглядається, водій автомобіля Volkswagen Transporter (номерний знак НОМЕР_7 ), ОСОБА_1 , мала технічну можливість запобігти зіткненню, виконавши вимоги п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху, із урахуванням тлумачення терміну «дати дорогу».
7. Зробити категоричний висновок про відповідність невідповідність дій водія автомобіля Volkswagen Transporter (номерний -а НОМЕР_7 ), ОСОБА_1 технічним вимогам чинних Правил дорожнього руху, а також встановити прямий причинно-наслідковий зв`язок між невідповідностями його дій та настанням даної дорожньо-транспортної пригоди за наявних вихідних даних технічно не видається можливим.
8. Запитання, щодо визначення “мінімальної безпечної дистанції” між транспортними засобами не відповідає фактичній дорожній обстановці та не має технічної доцільності для дослідження, у зв`язку з чим не підлягає вирішенню в межах цієї судової експертизи.
9. У зв`язку з малоінформатнвністю схеми місця дорогої транспортної пригоди, експертним шляхом, встановити місце зіткнення між автомобілями Volkswagen Transporter (номерний знак НОМЕР_7 ) та Mazda 3 (номерний знак НОМЕР_8 ) не виявляється можливим.
10. Відповідно до наданого на експертизу файлу «А02_20250512155526_001 mр4» та габаритних розмірів автомобіля, швидкість руху автомобіля Mazda 3 (номерний знак НОМЕР_8 ) в момент часу 15:55:32 згідно показника системного таймеру становить 99,1... 107,3 км/год.
Відповідно до наданого на експертизу файлу “D04_20250512152232/mp4” та габаритних розмірів автомобіля, швидкість руху автомобіля Mazda 3 (номернийзнак НОМЕР_8 ) в момент часу 15:55:32 згідно показника системного таймеру становить 93,4....101,2 км/год.
Відповідно до наданого на експертизу файлу «А02_20250512155526_ 001 mр4» та габаритних розмірів автомобіля, швидкість руху автомобіля Mazda 3 (номернийзнак НОМЕР_8 ) в момент часу 15:55:32згідно показника системного таймеру становить91,2....98,8 км/год.
11. За відсутності об`єктивних вихідних даних, визначення технічної можливості попередження дорожньо-транспортної пригоди, шляхом гальмування при русі зі швидкістю не більше 50 км/год, для водія автомобіля Mazda 3 (номерний знак НОМЕР_8 ), ОСОБА_2 з технічної точки зору, є неможливим.
12. Надати відповідь на запитання, щодо технічної спроможності механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, викладених у показах водія Mazda 3 (номерний знак НОМЕР_8 ), ОСОБА_2 , не вбачається можливим у зв`язку з недостатністю вихідних даних.
13. Встановити, чи дозволяла фактична дорожня обстановка водію автомобіля Volkswagen Transporter (номерний знак НОМЕР_7 ), ОСОБА_1 безпечно виконати маневр повороту ліворуч, з технічної точки зору не видається можливим.
14. Питання про причину та умову виникнення дорожньо-транспортної пригоди не вирішувалось, оскільки воно не входить до компетенції судового експерта. Вирішення цього питання потребує застосування знань у галузі права, всебічної оцінки всіх зібраних доказів (у тому числі і висновків судових експертиз), що є прерогативою суду.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-26/2046-ІТ від 17.03.2026 року (а.с 197-202):
1. На момент первинного контактування автомобіль MAZDA-3 (номерний знак НОМЕР_9 ), передньою лівою частиною контактував із передньою, правою, частішою автомобіля VOLKSWAGEN Т4 (номерний знак НОМЕР_5 ), при цьому, взаємне розташування транспортних засобів було таким, що кут між їх поздовжніми осями становив біля 60 ± 5°. Встановити положення транспортних засобів у момент первинного контактування відносно елементів дороги не можливо через недостатній комплекс зафіксованої слідової інформації.
2. Визначити швидкість транспортних засобів - автомобіля VOLKSWAGEN Т4 (номерний знак НОМЕР_5 ) та автомобіля MAZDA-3 (номерний знак НОМЕР_9 ) з урахуванням пошкоджень транспортних засобів, у межах даного дослідження, не видається можливим.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/1034/26 від 16.04.2026 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постанова набрала законної сили (а.с.207-209).
У вказаній постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №605936 від 04.03.2026р., який надійшов до суду 19.03.2026р., водій ОСОБА_2 12.05.2025р. о 16.20 годині в с.Велика Копаня по вул.Миру-93, керуючи автомобілем марки «Мазда», д.р.н. НОМЕР_3 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольсваген Транспортер», д.р.н. НОМЕР_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.12.1,12.3,12.4 ПДР України, а відтак його дії працівниками поліції були кваліфіковані за ст.124 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник адвокат Є.М.Мелай подали клопотання про закриття даної адміністративної справи, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу, сплили.
Між тим, з матеріалів справи вбачається, що вказане правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_2 , відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, було вчинено ще 12.05.2025р., а протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №605936 складено 04.03.2026р., який надійшов на розгляд до суду 19.03.2026р., тобто поза процесуальними строками, передбачених статтею 38 КУпАП. 
Таким чином, на день судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, оскільки дана справа надійшла до суду 19.03.2026 року, тобто поза межами трьохмісячного строку, який визначено ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення за цим видом правопорушення.
При цьому суд звернув увагу, що у постанові ВС від 04 березня 2020 року в справі №641/2795/16-ц зазначив, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».
Крім того, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова ВС від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18).
Роз`яснено сторонам, що не притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не свідчить про відсутність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з камер відеоспостереження, висновки експерта, постанову суду, суд приходить до наступного.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.
Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Згідно п. 13.1. та 13.3. ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа)оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі проадміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Крім пояснень безпосередніх учасників ДТП – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні допитано свідків, відтворено відеозаписи з камери огляду по вул. Миру в с.В.Копаня, на яких зафіксовано рух автомобіля Мазда. Автомобіль ОСОБА_8 рухався з швидкістю яка дозволяла йому обганяти впереді їдучі автомобілі.
З висновку експерта вбачається, що автомобіль Мазда рухався із швидкістю 91-98 км/год, 99-107 км/год.

Суд констатує, що момент ДТП не зафіксований на відеозаписах. Тому однозначно стверджувати, що в момент ДТП автомобіль ОСОБА_8 рухався саме з такою швидкістю не можливо. Однак суд приймає до уваги, що вказана швидкість була зафіксована на відрізку дороги безпосередньо перед ДТП. 
При розгляді справи відносно ОСОБА_2 той заявив клопотання про закриття провадження. Закриття провадження по строках не є реабілітуючою обставиною.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У відповідності до 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Диспозиція ст. 124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Судом досліджено та оцінено належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності.
Вказаним стверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки технічна можливість уникнути даної пригоди для водія ОСОБА_1 полягає у дотриманні вимог п.16.11 Правил дорожнього руху з посиланням на термін «дати дорогу». 
Зазначене повністю узгоджується з викладеним у п.6 Висновку експерта від 23.01.2026 р. (а.с.180 зв.) – п.6. У ситуації, що розглядається, водій автомобіля Volkswagen Transporter (номерний знак НОМЕР_7 ), ОСОБА_1 , мала технічну можливість запобігти зіткненню, виконавши вимоги п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху, із урахуванням тлумачення терміну «дати дорогу».
Вказана ДТП спричинена фактично діями обох водіїв у сукупності.
Водій автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 здійснюючи маневр повороту ліворуч з другорядної дороги на головну мала безумовний обов`язок пропустити транспортні засоби, які рухалися по головній спочатку з ліва на право, а потім з права на ліво відповідно.
Оглядовість на вказаному перехресті була достатньою для здійснення безпечного маневру.
Разом з тим, в свою чергу дії водія ОСОБА_2 також сприяли спричиненню ДТП, оскільки рухаючись із перевищенням швидкості він не зміг вчасно зреагувати на вказану дорожню ситуацію.
Питання винуватості ОСОБА_2 не є предметом розгляду даної справи. Таке вирішено постановою суду від 16.04.2026 року №299/1034/26.

Зазначаючи про винуватість протилежної сторони і відповідно про свою невинуватість, сторони у справі належно не оцінили дії кожного водія, фактично наголошували на тих обставинах, які прийнятні для їх позиції та ігнорували обставини події в дійсності.

Відповідно приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за певних обставин, зокрема: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З матеріалів вбачається, що датою вчинення адмінправопорушення є 12.05.2025 року, а відтак саме з цьої дати слід обраховувати строк давності.
Статтею 38 КУпАП визначено тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.
Отже, встановлений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення збіг, що у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП зумовлює закриття даного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Враховуючи те, що з моменту вчинення правопорушення минуло понад три місяці, та відповідно до положень ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився, враховуючи приписи п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 38, ст. 124, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області. 
Повний текст виготовлено 18.05.2026 р. 

Суддя	Леньо В. В.