Справа № 442/3018/26
Провадження №3/442/649/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
12 травня 2026 року 
Суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Гарасимків Л.І., розглянувши матерiали, якi надiйшли з Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , не працюючого,-
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в:
13.04.2026р., о 10.57 год., в м.Стебник, по вул.Грушевського, 8, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, неприродня блідність), від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинці транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager 6820, та проходження огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину не визнав, просить провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки транспортним засобом марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , він не керував та надав пояснення по суті справи.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку правопорушника, суд вважає, що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України слід закрити виходячи з наступного. 
Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного.
Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементні: об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Як вбачається із Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639532 від 13.04.2026р. зазначено, що «13.04.2026р., о 10.57 год., в м.Стебник, по вул.Грушевського, 8, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, неприродня блідність), від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинці транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager 6820, та проходження огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно зі ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, па основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, отже, належним і допустимим доказом фіксування обставин вчинення адміністративного правопорушення, фіксування складання протоколів про адміністративні правопорушення є відеозаписи з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, і такі відеозаписи повинні бути безперервними і не перериватися та притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до Наказу від 22.02.2012р. №155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», працівник поліції при зупинці транспортного засобу, повинен був пред`явити жетон та відповідно до ч.3 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", звертаючись до особи ( або у разі звернення особи до поліцейського), поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, тощо, на вимогу працівників поліції правопорушник виконав всі вимоги, та в подальшому працівники поліції повідомили правопорушнику, що він, 13.04.2026р., 10.57 год., в м.Стебнику, по вул.Грушевського,8, Львівської області, керував транспортним засобом із номерним знаком, на якому була наліплена наклейка чорного кольору, на місце, де знаходиться державний прапор, чим порушив п.2.9.в ПДР – керування водієм тз з номерним знаком, закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака, з відстані двадцяти метрів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП України, та було винесено Постанову серії ЕНА №7016167 від 13.04.2026р. по вищевказаному факту та в подальному і Протокол серії ЕПР1 №639532 від 13.04.2026р.
Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні відео файлів серії NOR-000114-000000-20260413095708, транспортний засіб марки «Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 » правопорушника ОСОБА_1 знаходився припаркований поблизу житлових будинків в м.Стебнику, по вул.Грушевського, Львівської області, був у нерухомому стані, тобто здійснюючи патрулювання міста, працівники поліції за допомогою встановленого відеорестратора в автомобілі патрульної поліції повинні були зафіксувати рух автомобіля, однак даний факт не підтвердився в судовому засіданні ( на відео видно тільки те, що особа ( ОСОБА_1 ), виходить із припаркованого транспортного засобу, а адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, таким чином суб`єктом даного правопорушення є по-перше, водій - тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; і по-друге, інші особи, які фактично керують транспортним засобом.
Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування, отже особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення, отже Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, таким чином знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Судом враховано і той факт, що працівниками поліції по факту вчинення (порушення ПДР), а саме за ч.1 ст.121-3 КУпАП України, було винесено Постанову, та як вбачається із поданих суду письмових доказів, Постанова серії ЕНА №7016167 від 13.04.2026р., була винесена 13.04.2026р., о 11.23 год., а Протокол серії ЕПР1 №639532 від 13.04.2026р. було винесено 13.04.2026р., о 11.12год., згідно даних відереєстратора (відео файлів) працівники поліції побачили припаркований транспортний засіб правопорушника ОСОБА_1 «13.04.2026р. о 09.57 год.», інший відео файл, на якому зображено як працівники поліції підходять до правопорушника ОСОБА_1 – «13.04.2026р. о 09.57 год.», та з даних обставин виникає, що вищевказані розбіжності свідчать про те, що вищевказані процесуальні документи було складено з порушенням чинного законодавства, і не відомо в якій послідовності, порушуючи весь порядок їх складання. 
При огляді відеозаписів в судовому засіданні вбачається, що працівник поліції повідомив правопорушника ОСОБА_1 , що він відчуває запах алкоголю від нього, на що останній сказав, що 13.04.2026р. він не вживав спиртні напої, просто перебував в машині, ніде не мав наміру їхати, мав бажання надати письмові пояснення по справі по суті вчиненого адміністративного правопорушення, даний факт був проігноровано.
Крім того, правопорушник пояснював працівникам поліції про цей факт, однак вони склали відносно нього Протокол серії ЕПР1 №639532 від 13.04.2026р., в якому було зазначено, що правопорушник ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння ( на відео чітко видно, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно, жодних однак сп`яніння візуально не відстежується, розмовляв по мобільному телефону), тобто правопорушник не мав ніякого тремтіння рук і даний факт не можна ставити як ознаку, оскільки тремтіння рук можливе при хвилюванні (фізіологічний тремор), та є своєрідною реакція організму на викид адреналіну під час стресу, страху або напруги, тощо.
Крім того, на відеозображенні видно, що обличчя правопорушника не містить і ознак неприродної блідності шкірного покрову, а навпаки характеризується рівномірним, здоровим відтінком, без присутності видимих плям.
Крім того, судом враховано, що при сумнівній ситуації працівники поліції повинні були залучити свідків, позаяк Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, які повинні давати пояснення стосовно вказаного факту, тобто вчинення водієм адміністративного правопорушення (перебування його в стані сп`яніння у конкретний період часу, тощо), однак даний факт також не було враховано працівниками поліції, тобто при складанні Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639532 від 13.04.2026р., мали бути присутні свідки, однак у зазначеному протоколі в графі «свідки чи потерпілі» зазначено, що останні не залучалися, а відповідно до п.2.3. Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 № 3/02-18) (далі - Порядок) передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; наявність або відсутність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Крім того судом при огляді відео файлів видно, що відео зйомка проводилася епізодично, на відео зовсім не відображено всі процесуальні дії, оскільки відповідно до п.5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фінкції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо); у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. 
Згідно з п.п.2 п.1 Розділу VII вказаної інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб, тобто здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису, тобто все спілкування повинно бути записане безперервно та відеозйомка (фіксація) повинна бути безперервною, відтак даний доказ може бути визнаний належним і допустимим доказом з врахуванням положень статті 266 КУпАП, зупинка відеозапису для складання процесуальних документів не припустима, а навпаки являє собою основу для притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Судом враховано той факт, що в Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препартів, що знижують увагу та швидкість реакції вказано, що був проведений Огляд, в ході якого були виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожними рота, виражене тремтіння рук…, однак не зазначено який саме Огляд необхідно провести останньому в закладі охорони здоров`я, не вказано дії щодо ухилення від огляду, тощо, а вказана інформація є істотною для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, оскільки Огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачає кілька послідовних етапів та кожен з таких етапів залежить від конкретних дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить що, вищевказані ознаки працівниками поліції не були виявлені взагалі, тобто виникає сумнів щодо достовірності викладених обставин справи. 
Крім того, в Направленні від 13.04.2026р. зазначено серію Протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським, позаяк знову відстежуються розбіжності: Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639532 від 13.04.2026р. складений « 13.04.2026р. о 11.12 год., а Направлення складено 13.04.2026р. о 11.05 год.
Крім того, як вбачається із Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, останній складений без дати, та вказано, що Огляд був проведений за допомогою Alkotest Drager 6820, однак останній проведений не був (оскільки як зазначено « ОСОБА_1 » від проведення останнього відмовився), тобто не можливо з`ясувати в якій годині та в якій послідовності було складено всі ці процесуальні документи, відтак з огляду на встановлені розбіжності суд вважає, що відеозапис та всі додані до нього письмові докази слід вважати недопустимими.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності), а оскільки згідно поданих суду доказів, зокрема Акту огляду на стан алкогольного сп`янінння з використаннням спеціальних технічних засобів, останній складений без дати його проведення (відтак не можливо зрозуміти, коли саме він був складений та при яких обставинах, і знову при Огляді не було вказано свідків, що є окремою підставою вважати проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним, та відтак останній не може бути взятий до уваги.
Судом враховано той факт, що виявити ознаки алкогольного сп`яніння можливо виявити тільки в медичному закладі, працівником медичного закладу повинно було зазначено: зовнішній вигляд обстежуваної особи: стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень (поранення, забиті місця, точна локалізація, характер пошкодження тощо), поведінка обстежуваної особи: адекватна, напружена, замкнута, роздратована, збуджена, агресивна; ейфорична, балакуча, метушлива; настрій нестійкий, млявий, загальмований, скарги на свій стан (на що саме), стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність: не порушена, зв`язаність висловлення, порушення артикуляції, змазаність мови, тощо, вегетативно-судинні реакції (стан шкірних покривів, слизових оболонок очей, язика, спітніння, слинотеча), дихання: не змінене, прискорене, уповільнене, кількість подихів на хвилину, пульс, артеріальний тиск, рухова сфера, хода (хитка, розкидування ніг під час ходи), хода зі швидкими поворотами (без хитань, хитання при поворотах), поза Ромберга, відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: суб`єктивні та об`єктивні (згідно з документами, іншими джерелами).
Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто жоден з наявних у справі доказів (зокрема, наявні у справі відеозаписи, інші докази) не підтверджують керування правопорушником транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, позаяк сам по собі Протокол про адміністративне правопорушення не є належним, допустимим і достовірним доказом керування особою транспортним засобом і не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", а якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Крім того, судом враховано, що суду повинні бути надані належні письмові докази вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, позаяк для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таким чином вважаю, що суду не представлена достовірна інформація.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що представленні суду письмові докази не відтворюють всіх фактичних обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За змістом частини 7 статті 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, що повинно також бути зафіксовано працівником поліції.
Пункт 1 розділу II цієї Інструкції (Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачає, що Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення, однак в матеріалах справи відсутній акт тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання, що також свідчить про порушення вимог Закону, відсутні пояснення свідків, тощо.
Згідно з 4.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, враховуючи позиції ВС, що однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути і «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі №524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486), не роз"яснення правопорушнику, які дії будуть вчинятися відносно нього, які способи проходження перевірки передбачені законодавством, особливості їхнього проведення, правові наслідки відмови від проходження перевірки, а в відеоматеріалах, які містяться в матеріалах справи, не містяться докази того, що правопорушнику було роз`яснено права на правову допомогу, так як останній міг би цим правом скористатися, оскільки відповідно до ч.1 ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, та у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно, а відтак враховуючи всі обставини та пояснення, які правопорушник надав в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що суду не представлено жодних належних доказів, які свідчать про факт керування правопорушником ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які відтворюють зміст (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, та не доведення стану перебування водія в стані алкогольного сп`яніння унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення, а тому суд вважає, що в даних матеріалах відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим вказана справа про адмінправопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності до п.1 ч.1ст.247 КУпАП. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя