Справа № 474/872/25
Провадження № 2/474/169/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

21.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

04.09.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3562815958/261755 від 10.03.2020р. у розмірі 6 329 грн. 60 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 4 329 грн. 60 коп. - прострочена заборгованість за комісіями і відсотками.
Позов обґрунтований тим, що 10.03.2020р. між ТОВ “ГОУФІНГОУ” та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 3562815958/261755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2 000 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 , на строк 20 днів, під відсоткову ставку 1,85% на добу. 
Заборгованість за кредитним договором № 3562815958/261755 від 10.03.2020р. станом на 26.05.2025р. становила 6 329 грн. 60 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 4 329 грн. 60 коп. - прострочена заборгованість за комісіями і відсотками.
31.05.2021р. між ТОВ “ГОУФІНГОУ” та ТОВ “ФК “СІТІ ФІНАНС ГРУП” було укладено договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ “ГОУФІНГОУ” відступило ТОВ “ФК “СІТІ ФІНАНС ГРУП” за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, у т.ч. і до відповідача за кредитним договором № 3562815958/261755.
03.06.2021р. ТОВ “ФК “СІТІ ФІНАНС ГРУП”, як новий кредитор, відповідно до умов договору № 1-03/06/2021 відступило право вимоги за кредитним договором № 3562815958/261755 - ТОВ “ФК Дебт Коллекшн”, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.
А тому, позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі.
10.10.2025р. на виконання ухвали суду від 01.10.2025р. в частині витребування доказів представник позивача ОСОБА_2 надав до суду Заяву в якій вказав, що інформаційна довідка ТОВ “Платежі Онлайн” (технологічного оператора платіжних послуг) підтверджує зарахування кредитних коштів відповідачу. Первісний кредитор та позивач не є банківською установою, а тому формування виписок по особових рахунках клієнтів у їх діяльності не передбачено. 
Строк кредиту 20 днів, до 29.03.2020р. 
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість днів користування ним (п. 2.3 договору).
Щодо нарахування відсотків, то зазначив, що згідно з умовами кредитного договору стандартна процентна ставка 1,85% від суми основного боргу, а тому враховуючи розмір наданого кредиту 2 000 грн. розмір щоденних відсотків за користування кредитом складає 37 грн. в день (2 000 грн. * 1,90%).
Крім того, вказав, що відповідно до п. 1.4 кредитного договору акційний період 3 дня з моменту надання кредиту та процентна ставка в такий становить 0,01% від суми кредиту, що становить 0,2 грн в день (2 000 грн. * 0,01%).
А тому, через невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором заборгованість була нарахована за 130 днів: 30 днів строку користування кредитом згідно п. 1.2. договору (3 дні акційні та 27 днів - стандартні); 90 днів пролонгації згідно п. 2.3 договору. 
Тобто: 1) 0,2грн. * 3 дні + 0,6 грн.; 2) 37 грн. * 27 днів = 999 грн.; 3) 37 грн. * 90 днів = 3 330 грн. Разом - 4 329 грн. 60 коп.
08.12.2025р. ним же подана заява про розподіл (компенсацію) судових витрат, в якій він просив стягнути з відповідачки 10 500 грн. на професійну правову допомогу.
Представник позивача Пархомчук С.В. в судові засідання 11.12.2025р. та 21.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у заяві на виконання ухвали суду поданій до суду 10.10.2025р. просив розглядати справу у відсутність представника позивача, дав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судові засідання 11.12.2025р. та 21.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи.
Судові засідання призначені на 04.02.2026р. та 24.03.2026р. не відбулися. 
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
21.05.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
10.03.2020р. між ТОВ “ГОУФІНГОУ” та ОСОБА_1 було укладено Індивідуальну частину договору № 3562815958/261755 про надання фінансового кредиту (далі - договір № 3562815958/261755), який був укладений в електронному вигляді та підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) R45970. Рахунок позичальника НОМЕР_1 .
Відповідно до 1.1. Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
За п. 1.2 Договору, кредит надається строком на 20 днів, тобто до 29.03.2020р. Строк дії договору 20 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором.
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п.1.3 договору № 3562815958/261755).
Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, протягом 3 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів у цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу. З четвертого дня користування кредитом процентна ставка нараховується відповідно до п. 1.3 договору (п.1 4 договору № 3562815958/261755). 
За приписами п. 1.5 договору № 3562815958/261755 кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. 
Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.gofingo.com.ua/ (п.1.7 договору № 3562815958/261755).
Порядок нарахування та сплати заборгованості за договором погоджено сторонами у розділі 2 договору № 3562815958/261755. Зокрема, згідно п. 2.1. Договору, - повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 2.3 договору - обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється на фактичну кількість днів користування кредитом, та проценти нараховуються з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості по кредиту, на залишок заборгованості по кредиту.
Відповідно до п. 3.3.3 договору № 3562815958/261755 клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.
Усі зміни і доповнення до договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора, та є невід`ємною частиною договору (п.п. 5.2, 6.3 договору № 3562815958/261755).
Додатком № 1 до договору № 3562815958/261755 є Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, укладений в електронному вигляді та підписаний позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) R45970, згідно з яким: строк на який надано кредит, кількість днів - 20; сума кредиту 2 000 грн.; фіксована процентна ставка 1,85%; сума нарахованих процентів за користування кредитом 629 грн 60 коп.; до сплати всього - 2 629 грн. 60 коп. 
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ “ГОУФІНГОУ” клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатор) здійснювалось в ІТС товариства: одноразовий ідентифікатор R45970, дата відправки позичальнику 10.03.2020р., номер телефону на який його було відправлено - 380978731783.
У листі № 2025-ПО/217 від 19.08.2025р. та доданій до нього Інформаційній довідці по платіжним операціям, ТОВ “Платежі онлайн” підтвердило обставини перерахування 10.03.2020р. о 20:25:03 коштів у сумі 2 000 грн. на картку маска НОМЕР_2 від GOFINGO.
31.05.2021р. ТОВ “ГОУФІНГОУ” та ТОВ “ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП” уклали договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до якого до ТОВ “ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП” перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3562815958/261755 укладеним з ОСОБА_1 .
Згідно п.п. 1.1 договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості). Право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами договору та виконання фактором вимоги п. 7.2 договору (проведення фінансування).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021р., ТОВ “ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП” набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3562815958/261755 в сумі 6 329 грн 60 коп., з яких: 2 000 грн 00 коп. - сума заборгованості за залишком кредиту, 4 329 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками.
04.06.2021р. та 10.06.2021р. сторонами договору факторингу № 1-31/05/21 проведено фінансування, про що до суду надано платіжні доручення № 36 та № 37, відповідно.
03.06.2021р. ТОВ “ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП” та ТОВ “ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН” уклали Договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відповідно до якого до ТОВ “ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН” перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3562815958/261755 укладеним з ОСОБА_1 .
Згідно п. 1.1. договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужується), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги. В дату підписання цього договору кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув. Право вимоги до боржника. Право вимоги переходить до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021р., ТОВ “ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН” набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3562815958/261755 в сумі 6 329 грн 60 коп., з яких: 2 000 грн 00 коп. - сума заборгованості за залишком кредиту, 4 329 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками.
04.06.2021р. та 09.06.2021р. сторонами договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 проведено фінансування, про що до суду надано платіжні інструкції № 1 та № 2, відповідно.
З Виписки з особового рахунку за кредитним договором за період з 10.03.2020р. до 26.05.2025р., за підписом директора ТОВ “ФК Дебт Коллекшн” міститься інформація про загальний розмір заборгованості 6 329 грн. 60 коп., з них тіло кредиту 2 000 грн. та проценти 4 329 грн. 60 коп. У графі “обороти за період” - відомості відсутні. 
До позовної заяви позивач надав договір про надання правової допомоги від 11.07.2025р. між ТОВ “ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН” та адвокатом Пархомчук С.В., умовами якого сторони передбачили, що адвокат зобов`язується у порядку та у спосіб передбачений законом надавати клієнту такі види правової допомоги: представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного судочинства; складання заяв, скарг процесуальних та інших документів правового характеру; надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта. Вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється виходячи із фактично затрачених годин роботи та розраховується виходячи з вартості години роботи адвоката яка встановлюється сторонами у розмірі 2 000 грн. 00 коп. за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Фактичні витрати адвоката пов`язані з наданням правової допомоги за умови надання документів що підтверджують витрати, сплачуються клієнтом адвокату понад узгоджену суму гонорару додатково. Факт надання правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт.
У Акті про отримання правової допомоги від 27.11.2025р. (наданий суду 08.12.2025р.) зазначено найменування послуг та їх вартість, а саме: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ “ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН” та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору № 3562815958/261755 тривалістю 1 година вартістю 2 000 грн. 00 коп.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів, додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики тривалістю 2,5 години загальною вартістю 5 000 грн. 00 коп.; інші клопотання, заяви до суду, вкладення процесуальних документів, моніторинг “Єдиного державного реєстру судових рішень” щодо процесуального статусу судової справи тривалістю 1,5 години загальною вартістю 3 000 грн. 00 коп.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500 грн. 00 коп. Всього у сумі 10 500 грн. 00 коп.
Згідно рахунку № 27.11.2025-64 від 27.11.2025р. та платіжної інструкції № 9733 від 27.11.2025р., ТОВ “ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН” сплачено на рахунок ОСОБА_2 кошти в сумі 10 500 грн. 00 коп., за правничу допомогу згідно рахунку № 27.11.2025-64 до договору від 11.07.2025р.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ “ФК Дебт Коллекшн” кредитного договору, в т.ч. в електронній формі, та перерахування йому кредитних коштів згідно його умов, а також обставини набуття позивачем прав кредитора у спірних правовідносинах, а саме права вимоги до відповідача за договором відступлення права вимоги та відповідного реєстру боржників.
Позовні вимоги ТОВ “ФК Дебт Коллекшн” обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за договором № 3562815958/261755 становить суму, що зазначена у виписці з особового рахунка та реєстрах права вимоги.
При цьому, формулюючи позовні вимоги в частині стягнення спірної заборгованості “за комісіями та процентами” у сумі 4 329 грн. 60 коп., як складової загальної заборгованості за договором, позивач фактично просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами, оскільки умовами укладеного кредитного договору та додатком № 1 до нього, комісія не передбачена та не нараховувалась, а вказана сума є заборгованістю за процентами.
З Виписки по особовому рахунку вбачається, що заборгованість з вказаного виду платежів також не нараховувалася.
У витягах з реєстру Боржників до договорів факторингу та про відступлення прав вимоги зазначено, що заборгованість за договором № 3562815958/261755 складається з тіла кредиту та залишку по відсотках.
За п. 1.2 Договору, кредит надається строком на 20 днів, тобто до 29.03.2020р. Строк дії договору 20 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором.
Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, протягом 3 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів у цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу. З четвертого дня користування кредитом процентна ставка нараховується відповідно до п. 1.3 договору (п. 1 4 договору № 3562815958/261755).
Тобто, строк на який наданий кредит становить 20 днів, в межах якого, протягом перших 3-х днів з моменту надання кредиту діє акційний період для нарахування процентів за зниженою ставкою 0,01% на добу, що спростовує твердження представника позивача у заяві на виконання ухвали суду про правомірність нарахування відсотків за 30 днів строку користування кредитом згідно п. 1.2. договору (3 дні акційні та 27 днів - стандартні).
Доводи представника позивача у заяві на виконання ухвали суду про правомірність нарахування процентів, окрім вказаних 30 днів, також протягом наступних 90 днів пролонгації з посиланням на погодження такої у п. 2.3 договору, то слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 2.3 договору - обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється на фактичну кількість днів користування кредитом, та проценти нараховуються з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості по кредиту, на залишок заборгованості по кредиту, тобто умови пролонгації строку кредитування (дії договору) вказаним пунктом договору не передбачено.
При цьому, у п. 3.3.3 договору № 3562815958/261755 встановлено, що клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.
Усі зміни і доповнення до договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора, та є невід`ємною частиною договору (п.п. 5.2, 6.3 договору № 3562815958/261755).
Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача, в порядку передбаченому п.п. 3.3.3, 5.2 договору, до ТОВ “Гоуфінгоу” щодо пролонгації граничного строку повернення позики, чи сплати ним не пізніше останнього дня терміну кредиту нарахованих процентів - до суду не надано, а тому строк кредитування за договором № 3562815958/261755 від 10.03.2020р. не змінювався і становить 20 днів. 
Що узгоджується також із додатком № 1 “Графік розрахунків…” до договору укладеним в електронні формі та підписаного клієнтом електронним підписом.
За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема,в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №300/438/18.
У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
ТОВ “ФК Дебт Коллекшн”, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 3562815958/261755, відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 29.03.2020р., що з урахуванням умов договору становить:
1) протягом 3 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів у цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу (з 10.03.2020р. до 12.03.2020р.): 2 000 грн. * 0,01% * 3 = 0 грн 60 коп.
2) з четвертого дня користування кредитом процентна ставка нараховується відповідно до п. 1.3 договору, тобто, починаючи з 13.03.2020р.по 29.03.2020р.: 2 000 грн. * 1,85% * 17 = 629 грн. 00 коп.
Разом до стягнення 629 грн. 60 коп.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики за процентами на суму 3 700 грн. поза межами строку кредитування - є безпідставними.
А тому позов підлягає частковому задоволенню в сумі 2 629 грн. 60 коп.: 2 000 грн. тіло кредиту та 629 грн. 60 коп. - проценти.
За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в ч.4 ст. 62 ЦПК України.
За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закон № 5076-VI).
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У позовній заяві та заяві про розподіл судових витрат позивач ставив питання про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну (правничу) допомогу адвоката у розмірі 10 500 грн. 00 коп. 
До позовної заяви позивач надав договір про надання правової допомоги, акт про надання правової допомоги, рахунок та платіжну інструкцію на оплату клієнтом послуг адвоката у розмірі 10 500 грн. 00 коп. 
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та часткове задоволення позову на 41,54%, приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді в сумі 4 361 грн. 70 коп.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 006 грн. 26 коп. (41,54%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” заборгованість за кредитним договором № 3562815958/261755 від 10.03.2020р., станом на 26.05.2025р., в сумі 2 629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 60 коп., з яких: 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 629 (шістсот двадцять дев`ять) грн. 60 коп. - прострочена заборгованість за відсотками.
Відмовити в задоволенні позову у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” заборгованості за кредитним договором № 3562815958/261755 від 10.03.2020р., станом на 26.05.2025р., в сумі 3 700 (три тисячі сімсот) грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 1 006 (одна тисяча шість) грн. 26 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 361 (чотири тисячі триста шістдесят одна) грн. 70 коп.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 14 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 138 (шість тисяч сто тридцять вісім) грн. 30 коп. покладаються на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн”.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ФК Дебт Коллекшн” (код ЄДРПОУ 44243120, адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “27” травня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол