ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Справа № 925/237/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді – Васяновича А.В., 

секретар судового засідання – Усенко О.А.,
за участі представників сторін: 
від позивача – Пясецький Д.В. – адвокат, 
від відповідача – Плаха О.В. - адвокат, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна
компанія «Нафтогаз України», м. Київ 
до приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», 
м. Черкаси 
про стягнення 12 973 241 грн. 88 коп. 
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Черкаської області звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про стягнення 12 973 241 грн. 88 коп. боргу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу №7011-ГПВ-36 від 20 червня 2022 року. 
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 26 березня 2024 року.
В судовому засіданні, яке відбулося 26 березня 2024 року суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 16 квітня 2024 року.
В судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2024 року суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 23 травня 2024 року.
Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.
Зустрічну позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про зобов`язання укласти договір повернуто заявнику.
Проте, підготовче засідання призначене на 23 травня 2024 року не відбулося, оскільки матеріали справи було направлено до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з оскарженням відповідачем ухвали суду від 17 квітня 2024 року. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19 червня 2024 року ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року залишено без змін.
08 липня 2024 року матеріали справи №925/237/24 повернулися до місцевого господарського суду за належністю.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09 липня 2024 року підготовче засідання призначено на 10 год. 30 хв. 29 липня 2024 року.
25 липня 2024 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/4578/24 Господарського суду міста Києва.
У судовому засіданні, яке відбулося 29 липня 2024 року, суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 02 серпня 2024 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02 серпня 2024 року провадження у справі №925/237/24 було зупинено до набрання законної сили судового рішення Господарського суду міста Києва зі справи №910/4578/24.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року, суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 07 листопада 2025 року. 
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про внесення змін до договору повернуто заявнику.
Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 10 год. 30 хв. 02 грудня 2025 року.
Проте, судове засідання призначене на 02 грудня 2025 року не відбулося, в зв`язку з направленням матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03 листопада 2025 року залишено без змін.
06 лютого 2026 року матеріали справи №925/237/24 повернулися до місцевого господарського суду за належністю.
З 28 січня 2026 року по 13 лютого 2026 року головуючий суддя по даній справі перебував на лікарняному.
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року, суд призначив розгляд справи по суті на 10 год. 00 хв. 13 березня 2026 року.
В судовому засіданні, що відбулося 13 березня 2026 року суд оголосив перерву до 14 год. 15 хв. 23 березня 2025 року.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 23 березня 2026 року було відкладено розгляд справи по суті на 10 год. 30 хв. 08 квітня 2026 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Зокрема відповідач стверджував, що Черкаською міською радою прийнято рішення про застосування приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно» в період дії воєнного стану тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі нижчому від економічно обґрунтованих.
Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», вимог Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 року №977 відповідач підготував та подав на узгодження територіальній комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах розрахунки з різниці економічно обґрунтованих та фактично застосованих. 
Зазначена заборгованість з різниці в тарифах підтверджена Територіальною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.
На даний час на розгляд Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» передано заяви і розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах за період 01 жовтня 2023 року по 31 грудня 2023 року на загальну суму 73 407 283 грн. 00 коп. 
Виходячи з вищевикладеного, загальна сума боргу держави перед відповідачем по компенсації різниці в тарифах за період з 01 червня 2021 року по 31 грудня 2023 року становить 620 684 451 грн. 00 коп. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року №1403 затверджено Порядок та умови надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі також - Порядок). 
Відповідно до положень п.3 Порядку Головним розпорядником субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води є Мінрегіон. 
Відповідач зазначає, що таким чином, ст. ст.1, 4 Закону чітко визначене джерело та спосіб погашення заборгованості за природний газ, а саме шляхом перерахування суми відшкодування різниці в тарифах в погашення заборгованості теплопостачальної організації (ПрАТ «Черкаське хімволокно») перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». 
Крім того, сума відшкодування різниці в тарифах має цільове призначення – за рахунок такого відшкодування погашається виключно заборгованість за природний газ в процедурі проведення взаєморозрахунків (ст.4 Закону). 
Проте, на сьогоднішній день заборгованість держави перед відповідачем з відшкодування різниці в тарифах, яка складає 620 684 451 грн. 00 коп., є непогашеною, що в свою чергу спричинило неврегулювання питання погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». 
За наявних обставин позовні вимоги можуть бути заявлені до сторони, яка не виконує вимоги ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року №1403 щодо здійснення взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах. 
Таким чином відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив позивач вказував, що відповідач має вчинити юридично значимі дії щодо укладення договору реструктуризації або укладення договору про організацію взаєморозрахунків, як це визначено Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» №1730, або сплатити суму основного боргу. 
Оскільки у матеріалах справи відсутні докази вчинення таких юридично значимих дій, посилання відповідача на вище зазначені обставини є безпідставними. 
Умови договору постачання природного газу не містять відкладальної умови щодо здійснення розрахунків за використаний природний газ до вчинення будь-яких дій сторонами договору та третім особами.
Постанова Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року №1403 визначала механізм, порядок та умови надання субвенції з державного бюджету, укладення договору про організацію взаєморозрахунків у 2022 році.
Названа постанова не містить будь-яких нормативних приписів щодо зміни умов виконання договорів постачання природного газу, щодо заборгованості, яка є предметом розгляду зі справи №925/237/24. 
Відповідачем не долучено до відзиву будь-яких доказів надання субвенцій для погашення заборгованості за спірним договором, як і доказів укладення договорів про організацію взаєморозрахунків, укладених згідно з Примірним договором між учасниками таких взаєморозрахунків.
Додані до відзиву на позовну заяву протоколи засідань Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, складених згідно з методикою визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженою постановою КМУ від 15 вересня 2021 року №977, не змінюють умови договору постачання природного газу щодо розрахунків за використаний природний газ, не підтверджують і не спростовують суму основного боргу саме за спірним договором №.7011-ГВП-36.
У запереченні на відповідь на відзив відповідач вказував, що останній бере участь у врегулюванні заборгованості з оплати поставленого природного газу відповідно до статті 4 Закону, відповідно, включення його до реєстру підприємств не є обов`язковим. 
06 жовтня 2023 року, відповідач звертався до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України з листом за №960 та необхідними документами для включення ПрАТ «Черкаське хімволокно» до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості. 
Станом на сьогоднішній день відповіді на звернення отримано не було. 
Відповідачем повторно було направлено на адресу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України заяву разом з необхідними документами (лист №330 від 22 березня 2024 року).
Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» визнано, що тарифи, які затверджуються для підприємств теплопостачання, не покривають їх фактичні витрати, в тому числі, витрати на придбання природного газу. 
У зв`язку з цим Законом встановлено гарантію щодо компенсації різниці в тарифах за рахунок коштів державного бюджету. 
В свою чергу, відповідно до ст. 4 вищевказаного Закону кошти, отримані як компенсація різниці в тарифах, спрямовуються, перш за все, на погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші спожиті енергоносії.
Незважаючи на законодавчо встановлений розподіл коштів, що надходять на рахунки теплогенеруючих та теплопостачальних організацій, цих коштів недостатньо для погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».
Невиконання державою взятих на себе гарантій призводить до накопичення боргів підприємств теплопостачання за природний газ.
У додаткових поясненнях від 10 квітня 2024 року позивач вказував, що твердження відповідача про те, що він обмежений у розпорядженні коштами з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2022 №812, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам (далі – Положення №812) та затверджено ціни та умови постачання природного газу виробникам теплової енергії ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» не відповідає дійсності. 
До 01 серпня 2022 (у спірний період: червень-серпень 2022) діяло Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії, затверджене постановою КМУ від 31 травня 2022 року №637.
На виконання пункту 3 додатку до Положення «Ціни та умови постачання природного газу виробникам теплової енергії товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у рамках виконання спеціального обов`язку» між товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» було укладено договори про договірне списання.
Аналіз змісту договору про договірне списання вказує, що відповідач не обмежений його умовами щодо здійснення розрахунку і має право здійснити перерахунок коштів у рахунок погашення заборгованості за спірним Договором від результатів своєї господарської діяльності на рахунок відкритий на виконання Договору про договірне списання. 
Відповідач доручив та надав банку право здійснювати договірне списання коштів з рахунку на поточний рахунок позивача.
Виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу може здійснюватися не лише шляхом договірного списання коштів, а й у зв`язку з надходженням інших коштів, ніж ті, що переказуються позивачу у передбаченому договором списання порядку. 
Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь яких зобов`язань з боку третіх осіб.
В судовому засіданні, яке відбулося 08 квітня 2026 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/237/24.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного:
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором постачання природного газу, щодо здійснення своєчасного розрахунку за спожитий газ та посилався на приписи статей 526, 530, 692 ЦК України, ст. ст.193, 175 ГК України. 
Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 20 червня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник) та приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» (споживач) було укладено договір постачання природного газу за №7011-ГВП-36. 
Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору. 
Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для надання послуг гарячого водопостачання та для забезпечення всіх інших власних потреб. (п. 1.2. договору).
За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п. 1.3. договору).
Споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільної мережі та присвоєний оператором ГРМ персональний ЄІС – код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС – код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі.)
До договору було укладено додаткові угоди №1 від 27 липня 2022, №2 від 31 липня 2022 року, №3 від 11 серпня 2022 року, якими узгоджувалися обсяги газу, ціна газу тощо. 
Відповідно до п. 3.5 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу: акт приймання – передачі обсягу І та акт приймання – передачі обсягу ІІ. 
Позивач свої зобов`язання за договором постачання природного газу виконав повністю та поставив відповідачу у період з червня по серпень 2022 року природний газ на загальну суму 12 973 241 грн. 88 коп., що підтверджується копіями актів приймання – передачі природного газу: від 30 червня 2022 року на суму 788 945 грн. 57 коп., від 30 червня 2022 року на суму 230 875 грн. 85 коп., від 31 липня 2022 року на суму 790 082 грн. 02 коп., від 31 липня 2022 року на суму 4 822 393 грн. 70 коп., від 31 серпня 2022 року на суму 554 976 грн. 65 коп., від 31 серпня 2022 року на суму 5 785 967 грн. 95 коп. та не заперечується відповідачем (а.с. 19-21, т.1).
Відповідно до п. 5.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником природний газ в розрахунковому періоді, відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, здійснюється споживачем до 25 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (розрахунковим періодом). 
У разі, якщо споживач не здійснив остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ до 25 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, постачальник має право на припинення постачання газу споживачу шляхом виключення споживача з реєстру споживачів, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. 
Однак обов`язку щодо оплати спожитого природного газу відповідач не виконав, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення 12 973 241 грн. 88 коп. боргу.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. 
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договору постачання природного газу, розрахунку з позивачем за поставлений газ.
Стосовно доводів відповідача наведених у своїх заявах, суд зазначає наступне: 
19 серпня 2022 року набув чинності Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730 (далі - Закон № 1730).
Закон №1730 визначає процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.
Частиною 1 ст. 4 Закону №1730 визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків.
Згідно з абз. 9 ст. 4 Закону №1730, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.
Таким чином, врегулювання заборгованості в рамках Закону №1730 для учасників процедури врегулювання заборгованості, тобто для відповідача, здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків (ст. 4 Закону№1730) та договорів реструктуризації заборгованості (ст. 5 Закону №1730). Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.
Відповідно до ст. 4 Закону №1730 взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року №1403 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості з різниці в тарифах, не погашеної на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах (далі - договір про організацію взаєморозрахунків), обсяг якої розраховано теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, що здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (або послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення споживачам (далі - суб`єкти господарювання) відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 р. № 977 та підтверджено рішенням територіальної комісії (п. 4 постанови КМУ №1403).
Підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі учасники розрахунків) (п. 5 постанови КМУ №1403).
Отже, суд погоджується з доводами позивача, що сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом №1730, без фактичного врегулювання заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій, не може свідчити про відсутність заборгованості (припинення зобов`язання), стягнення якої є предметом позову. 
Договору про організацію взаєморозрахунків згідно зі ст. 4 Закону №1730, або договору про реструктуризацію заборгованості згідно зі ст. 5 Закону №1730 для погашення боргу за договором між сторонами не було укладено і даний факт відповідачем не спростовано. 
Борг за рахунок субвенцій з державного бюджету станом на час вирішення спору не сплачений, а лише підлягає погашенню і врегулюванню за рахунок держави в межах видатків спеціального фонду державного бюджету по Закону №1730 та за окремим договором, а тому спірна заборгованість підлягає до примусового стягнення. 
Відповідач не позбавлений права на стадії виконання судового рішення врегулювати дане питання щодо сплати боргу за рахунок держави в межах видатків спеціального фонду.
Отже, з урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України. 
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд 
ВИРІШИВ
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», пр-т Хіміків, 76, м. Черкаси, ідентифікаційний код 00204033 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», вул. Шолуденка,1, м. Київ, ідентифікаційний код 42399676 – 12 973 241 грн. 88 коп. основного боргу та 155 678 грн. 90 коп. судового збору.
Видати відповідний наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України. 

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України. 

Повне рішення складено 03 червня 2026 року. 

Суддя А.В.Васянович