Справа № 686/14981/25
Провадження № 2-др/686/113/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Хмельницький 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Хараджі Н.В., 
при секретарі судових засідань Козуляк І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького заяву представника позивача Самбір Ольги Євгенівни про ухвалення додаткового рішення суду у справі №686/14981/25 позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Самбір Ольга Євгенівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
У заяві зазначено, що 28 травня 2026 року постановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/14981/26 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.
Крім стягнутих рішенням суду витрат за сплату позивачем судового збору, позивач ОСОБА_1 понесла витрати по судовій справі 3209 грн. 40 коп. сплата за висновок експерта автотоварозначної експертизи, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.09.2025 року, яка додається та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 20.05.2025 року між ОСОБА_3 та адвокатом Самбір О.Є., сплачені при підписанні договору.
У позовній заяві (сторінка 3, абзац 10,11) подавався розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., сплачених ОСОБА_3 при укладенні договору про надання правничої допомоги та витрати на судову експертизу з розрахунком орієнтовної сплати 5000 грн., сплачених на підставі рахунку експертної установи та заявлялось про стягнення судових витрат.
У зв`язку з цим представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі на правничу допомогу 5000 грн., на витрати за виконання судової експертизи по справі в сумі 3209 грн. 40 коп.
В судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви.
Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до рішення суду від 28.05.2026 року у справі позов задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості транспортного засобу FORD Focus 1560, 2012 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 у розмірі частки, що становить 105933,50 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1059,31 грн.
На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги представником позивача — адвокатом Самбір Ольгою Євгенівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано договір про надання правничої допомоги від 20.05.2025 року.
Крім того, на підтвердження понесених витрат на проведення експертизи надано платіжну інструкцію від 01.09.2025 року, відповідно до якої витрати на експертизу становлять 3 209,40 грн.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписом ч. 2 ст. 141 цього Кодексу судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем заявлено вимоги про стягнення грошової компенсації вартості частки транспортного засобу у розмірі 145 250 грн., однак рішенням суду від 28.05.2026 року позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача 105 933,50 грн.
Таким чином, позов задоволено частково, а саме приблизно на 73 % від заявлених вимог, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України є підставою для пропорційного розподілу судових витрат між сторонами.
Суд враховує, що у зв`язку з частковим задоволенням позову витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають відшкодуванню відповідачем не в повному обсязі, а пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з урахуванням критеріїв їх реальності, необхідності та розумності.
При цьому суд також бере до уваги, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення судової експертизи підтверджені належними доказами, однак їх розмір підлягає оцінці судом на предмет співмірності із складністю справи, обсягом виконаних робіт та значенням спору для сторін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України та ч. 3 ст. 141 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлені витрати підлягають частковому задоволенню, оскільки їх повне відшкодування не відповідало б принципам пропорційності та розумності, визначеним цивільним процесуальним законодавством та практикою Верховного Суду.
Керуючись, ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3646,50 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової експертизи у справі №686/14981/25 у розмірі 2340,62 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Дата виготовлення повного тексту додаткового рішення суду 18.06.2026 року.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа