ОКРЕМА ДУМКА
судді Кібенко О.Р.

07 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/2696/25 

1. Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Геомакс" на рішення Господарського суду Харківської області від 16.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 в частині стягнення пені у справі за позовом ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" до ТОВ "Геомакс" про стягнення 1 678 583,86 грн, вирішив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
2. Не можу погодитися з ухваленим колегією суддів рішенням, виходячи з таких міркувань.
3. У цій справі ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Геомакс" про стягнення 1 678 583,86 грн, з яких: 8 527,73 грн - 3% річних; 153 402 грн - інфляційне збільшення; 1 516 654,13 грн - пеня у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за п.4.3 договору).
4. Господарський суд Харківської області рішенням від 16.10.2025 позов задовольнив повністю. 
5. При цьому, у суді першої інстанції ТОВ "Геомакс" не заявляло клопотання про зменшення розміру пені, водночас оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку саме в частині стягнення суми пені.
6. Східний апеляційний господарський суд постановою від 11.02.2026 рішення Господарського суду Харківської області від 16.10.2025 в частині стягнення з ТОВ "Геомакс" на користь ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" 1 516 654,13 грн пені залишив без змін.
7. Суд апеляційної інстанції у постанові виходив з того, що вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, здійснюється на розсуд суду; вважав, що суд першої інстанції правильно стягнув суму пені у заявленому позивачем розмірі, а посилання ТОВ "Геомакс" на підстави для зменшення пені є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.
8. 20.02.2026 ТОВ "Геомакс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення пені і ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір стягнення пені на 90% - до 151 665,41 грн.
9. ТОВ "Геомакс" посилалося на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.01.2024 у справі №911/2269/22, від 02.11.2022 у справі №910/14591/21, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19, від 22.05.2019 у справі №910/11733/18, щодо застосування ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).
10. Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, зводяться до такого:
- на момент розгляду цієї справи заборгованість за договором була сплачена в повному обсязі;
- ТОВ "Геомакс" не лише не ухилялося від виконання своїх зобов`язань, але й продовжувало добровільно їх виконувати та активно сприяло здійсненню виконавчого провадження та найшвидшому погашенню заборгованості; поведінка ТОВ "Геомакс" свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів для виконання зобов`язання;
- щодо співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені: розмір основної суми боргу за договором складав 1 043 737,51 грн (ця сума стягнута в межах іншої справи №922/4377/23); розмір пені, яку суди стягнули у цій справі, становить 1 516 654,13 грн, що в 1,5 рази перевищує суму основного боргу;
- розмір пені не є співмірним до суми основної заборгованості оскільки перевищує її в 1,5 рази; 
- позивач не надав доказів, які б свідчили про понесення ним матеріальних збитків, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем умов договору.
11. Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 07.05.2026, про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних рішень без змін, виходив з того, що зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, відноситься до дискреційних повноважень суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів.
12. Не можу погодитися з прийнятим колегією суддів рішенням з огляду на таке.
13. Відповідно до ст.6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК).
14. У 2021 році ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" та ТОВ "Геомакс" уклали договір, за умовами якого експедитор здійснює транспортноекспедиторське обслуговування клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортноекспедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі.
15. Відповідно до п.4.3. договору при простроченні платежів у встановлені цим договором строки, клієнт виплачує експедитору пеню, розраховану виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період прострочення платежу, від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожен день прострочення платежу протягом усього періоду прострочення до моменту фактичного виконання замовником зобов`язання.
16. Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" надало ТОВ "Геомакс" послуги за договором на загальну суму 7 969 235,51 грн, водночас ТОВ "Геомакс" оплату послуг здійснило лише частково. 
17. Це стало підставою для звернення ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" до суду з позовом до ТОВ "Геомакс" (справа №922/4377/23) про стягнення заборгованості за договором, яка складалася з суми основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних.
18. Господарський суд Харківської області рішенням від 17.01.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2024, у справі №922/4377/23 позов ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" задовольнив, стягнувши на його користь з ТОВ "Геомакс" заборгованість у розмірі 1 539 875,35 грн, з яких 1 043 737,51 грн - сума боргу, 420 542,81 грн - інфляційне збільшення, 75 595,03 грн - 3% річних, а також суму судового збору та витрати на правничу допомогу. Суд також роз`яснив органу (особі), що здійснює примусове виконання цього рішення, що нарахування 3% річних на суму боргу здійснюється до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу.
19. У цій же справі ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" просило стягнути з ТОВ "Геомакс":
- пеню в розмірі 1 516 654,13 грн відповідно до п.4.3 договору у вигляді подвійної облікової ставки НБУ (вимога про стягнення пені у справі №922/4377/23 не заявлялась), а також 
- 8 527,73 грн 3% річних та 153 402,00 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 13.10.2023 до 17.01.2024 (оскільки державний виконавець при виконанні рішення суду у справі №922/4377/23 розрахував їх з дати ухвалення рішення, а не з дати, наступної після подання позову у справі №922/4377/23 та до дати ухвалення рішення).
20. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК).
21. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК).
22. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК).
23. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (далі - Об`єднана палата) у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22, на яку посилається скаржник, зазначив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватися з положеннями ст.233 ГК і ч.3 ст.551 ЦК, а також досліджуватися й оцінюватися судом у порядку статей 86, 210, 237 ГПК. Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
24. Об`єднана палата у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 зазначила, що чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень ст.233 ГК та ст.551 ЦК, тобто у межах судового розсуду.
25. Підлягає також врахуванню ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 22.05.2019 у справі №910/11733/18).
26. Як вже зазначалося, у цій справі не постало питання стягнення основної заборгованості за договором, оскільки відповідне питання вирішувалося в іншій судовій справі №922/4377/23. 
27. При цьому, як вказує скаржник у касаційній скарзі, на момент розгляду цієї справи заборгованість за договором була погашена, зокрема, це підтверджується тим, що сума заборгованості у виконавчому провадження була сплачена, а постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 18.06.2025 виконавче провадження НОМЕР_1 завершене у зв`язку із фактичним виконанням.
28. ТОВ "Геомакс" зазначило, що воно не лише не ухилялося від виконання своїх зобов`язань, але й продовжувало добровільно їх виконувати та активно сприяло здійсненню виконавчого провадження та найшвидшому погашенню заборгованості; поведінка ТОВ "Геомакс" свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів для виконання зобов`язання.
29. При цьому, з оскаржуваної постанови вбачається, що скаржник наводив відповідні доводи (щодо виконання основного зобов`язання та сплати суми заборгованості в повному обсязі) в суді апеляційної інстанції.
30. Водночас суд апеляційної інстанції не врахував ці доводи, вказавши таке:
"Посилання відповідача на виконавче провадження по іншій справі №922/4377/23 є необґрунтованим, оскільки Постанова виконавця від 18.06.2025 підтверджує виконання рішення у справі №922/4377/23 у повному обсязі в частині інших сум на інші періоди, однак не стосується нарахованої пені за поточним договором. Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення суду від 16.10.2025 врахував об`єктивні факти щодо виникнення заборгованості та нарахування пені за умовами договору.
Виконання рішення у справі №922/4377/23 не є підставою для скасування пені у цій справі, оскільки інші зобов`язання не погашають суму, нараховану за новий термін договору, а суд першої інстанції правильно розмежував об`єкти стягнення при винесенні оскаржуваного рішення суду від 16.10.2025".
31. Дійсно, сплата суми основного боргу не є підставою для відмови у стягненні пені, проте, ця обставина мала б бути врахована під час дослідження поставленого учасником справи питання про наявність/відсутність підстав для зменшення розміру пені.
32. Крім того, при вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19, на які посилався скаржник).
33. Завдання неустойки - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/14591/21, на яку посилається скаржник).
34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 наголосила, що для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч.3 ст.551 ЦК про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
35. Як встановили суди попередніх інстанцій у цій справі, сума основної заборгованості за договором складала 1 043 737,51 грн (це підтверджується рішеннями судів у справі №922/4377/23).
36. У цій же справі ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" просило стягнути з ТОВ "Геомакс" пеню у розмірі 1 516 654,13 грн.
37. Розмір пені, яку ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" просило стягнути з ТОВ "Геомакс" у цій справі, становить 145,3% від розміру основної заборгованості, яку ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" стягнуло з ТОВ "Геомакс" у справі №922/4377/23.
38. Суд апеляційної інстанції всупереч усталеній практиці Верховного Суду не взяв до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені та фактично надав неустойці ознак каральної санкції, враховуючи, що розмір пені в 1,5 рази перевищує розмір основної заборгованості, стягнутої в іншому судовому процесі.
39. Законодавець надав суду можливість зменшувати штрафні санкції, який, у свою чергу, має керуватися при вирішенні такого питання не лише принципом свободи договору, який полягає у можливості узгодити сторонами правочину різноманітні штрафні санкції, так і принципом справедливості, добросовісності та розумності (постанова Верховного Суду від 09.02.2023 у справі №922/4121/20, на який посилається скаржник).
40. Водночас зміст оскаржуваної постанови свідчить, що суд апеляційної інстанції, якому і було заявлено клопотання про зменшення розміру пені, не врахував інтереси обох сторін, не надав оцінки поведінці та доводам сторін, не дослідив наявні у матеріалах справи докази, не врахував ступінь виконання основного зобов`язання за договором (наявність/відсутність заборгованості), співмірність заявленої до стягнення суми пені з розміром заборгованості, що свідчить про неврахування принципів справедливості, добросовісності та розумності, встановлених у ст.3 ЦК.
41. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2 ст.300 ГПК).
42. З огляду на наведене, вважаю, що Верховний Суд у справі №922/2696/25 повинен був касаційну скаргу ТОВ "Геомакс" задовольнити частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки клопотання про зменшення розміру пені заявлялося саме до цього суду.
Окрему думку складено відповідно до ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. Кібенко