Справа № 357/7640/26
1-кп/357/911/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026116030000034 від 28.01.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів, 

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026116030000034 від 28.01.2026 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту – Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту – Перелік), в тому числі і «PVP», включеного до Списку №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).
Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_2 , 28 січня 2026 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи поруч річки Рось та неподалік будинку №19, що знаходиться на третьому провулку Січових Стрільців в м. Біла Церква Київська область, маючи намір на незаконне придбання психотропної речовини, на земельній ділянці незаконно придбав – знайшов пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, всередині якого міститься кристалоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину - «PVP». 
Надалі, ОСОБА_2 переконавшись, що знайдена ним речовина є психотропною, а саме – «PVP», оскільки в минулому мав досвід вживання психотропних речовин, поклав її до правої кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим залишивши зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.
Після цього, 28 січня 2026 року близько 11 години 50 хвилин ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції поруч з будинком № 19 по третьому провулку Січових Стрільців в м. Біла Церква Київської області для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. В подальшому, у ході проведення огляду місця події ОСОБА_2 добровільно надав працівникам поліції з правої кишені куртки, в яку був одягнений, пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, всередині якого міститься кристалоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – «PVP» масою 0.203 г, яку ОСОБА_2 всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. 
Таким чином, ОСОБА_2 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.
Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.
Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретним складом кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, дійсною та вірною.
Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. 
Те, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наведені у вступній частині вироку, а саме ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліку у лікаря – психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не працевлаштований, не одружений, із середньою освітою, без місця реєстрації, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має місце проживання, також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, який є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.
Таким чином, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_2 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 у порядку статей 122, 124 КПК України. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на засудженого до пробаційного нагляду  ОСОБА_2  покласти строком на 1 (один) рік такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). 
Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання  ОСОБА_2 .
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки  ОСОБА_2  на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити  ОСОБА_2 , що в разі ухилення його від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3565 гривень 60 копійок.
Речовий доказ по справі, а саме змив з поверхні пакунку, який поміщено до паперовоо конверту №1, що згідно квитанції №33 від 28.01.2026 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити. 
Речовий доказ по справі, а саме кристалоподібну речовина білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – «PVP» масою 0,203 г, що згідно квитанції №53 від 28.01.2026-11.02.2026 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити. 
Речовий доказ по справі, а саме матеріали відеозапису під назвою «0000000_00000020260128125645_0070В» який міститься на оптичному носію DVD-R диску, на поверхні якого нанесено напис: 28.01.2026 ОСОБА_2 , зберігати при матеріалах кримінального провадження. 
Речовий доказ по справі, а саме матеріали відеозапису під назвою « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », які містяться на оптичному носію DVD-R диску, на поверхні якого нанесено напис: 28.01.2026 ІПНП:5133, зберігати при матеріалах кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_5