Справа № 372/5904/25 
Провадження 2-1215/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року         Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Проць Т.В.
при секретарі Лимаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» в особі представника Рудзей Ю.В. через підсистему «Електронний суд» звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, 20.06.2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 167571, відповідно до умов якого останній надано грошові кошти в сумі 10 000 грн. на строк до 19.07.2020 року. Вказано, що відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином довготривалий строк, тому загальний розмір заборгованості відповідача складає 51 050 грн., в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18.12.2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» задоволено частково.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2026 року заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 18.12.2025 року – скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
10.03.2026 року представник відповідача – адвокат Стужук Н.В. сформувала та надіслала засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позивач безпідставно нарахував відсотки, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім того, на час коронавірусної хвороби відсотки за кредитним договором списуються, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих відсотків у сумі 41 050 грн. Разом з цим зауважила, що матеріали справи не місять первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували отримання відповідачкою кредитних коштів. Також вказала, що з 26.12.2022 року Національний Банк України позбавив та анулював ліцензії позивача, тому він є неналежним позивачем.
10.03.2026 року представник позивача – Рудзей Ю.В. сформував та надіслав засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій вказав, що позивач уклала з Товариством кредитний договір, в якому сторони погодили всі умови кредитування, тому доводи сторони відповідача є необґрунтованими. Разом з цим, подав клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31.03.2026 року витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію по рахунку відповідача.
11.05.2026 року на адресу суду надійшла відповідь Банку.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи зайого відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання. Подане представником відповідача клопотання про відкладення судового засідання 27.05.2026 року для ознайомлення з документами, що надійшли від АТ "Приват Банк" суд відхиляє, зважаючи що з 11.05.2026 року відповідач мала достатньо часу для ознайомлення з вказаними документами. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів. 
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.
20.06.2020 року що між ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_3 було укладено договір позики № 167571.
Згідно п. 1.1 Договору позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні.
Сума позики становить 10 000 грн. (п. 1.1.1), проценти 0,01% в день від поточного залишку позики (п.1.1.2.1), комісія 1,69% в день від початкового розміру позики (1.1.2.2). Нарахування процентів та комісії здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.1.3 та 1.1.4). Строк повернення позики 19.07.2020 року (п. 1.1.5). Строк дії договору - до повного виконання позичальником зобов`язань за договором (п. 2.1.).
Згідно з п. 3.4.1 Договору позичальник зобов`язаний не пізніше дати, вказаної в п. 1.1.5 Договору повернути позику в повному обсязі, сплатити проценти та комісію за користування позикою в порядку, визначеному цим договором та додатками до нього.
Згідно з п. 5.3 Договору у випадку прострочення термін платежу зі сплати заборгованості позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% в день від суми позики за кожен день прострочення.
Згідно з п. 5.4 Договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми заборгованості.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 191s64fw.
Разом з цим, 20.06.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 167571, згідно умов якої сторони погодили, що розмір комісійної винагороди складає 0% в день на період з дати підписання Договору, вказаної у преамбулі Договору до 19.07.2020 року – за умови повернення Позичальником суми позики в повному обсязі. У випадку не повернення Позичальником суми позики у повному обсязі до 19.07.2020 року, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцеві комісійну винагороду в розмірі, передбаченому п.1.1.2.2 Договору, в тому числі зобов`язаний сплатити Позикодавцеві комісійну винагороду за період з дати підписання Договору до 19.07.2020 року – розрахунку розміру комісійної винагороди, передбаченому п.1.1.2.2, за кожен день цього періоду.
Згідно повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» № 167571 від 01.09.2025, адресованого ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», у результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти: платник коштів ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», отримувач коштів: ОСОБА_4 , номер транзакції в системі: 1228245196, номер операції: 236950414, дата проведення платежу: 20.06.2020, сума платежу: 10 000 грн., банк емітент платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK, номер банківської картки отримувача коштів НОМЕР_1 .
Вказане підтверджується наданою випискою від АТ КБ «Приватбанк».
Згідно розрахунку заборгованості з 20.06.2020 року по 01.08.2025 року за договором позики № 167571 від 20.06.2020 року, станом на 15.11.2020 року всього нараховано 51 050 грн.
Як зазначено у розрахунку, нарахування за позикою зупиняються на 121-й день прострочення у відповідності до вимог Облікової політики ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ».
Відповідно до ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.
Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вказаним Договором позики позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти, сплатити проценти та комісію.
Однак, відповідач ОСОБА_1 усунулася від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, відсотками та комісією.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 10 000 грн.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та комісією на суму 41 050 грн. суд зазначає наступне.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).
Відповідно Договору позики № 167571 від 20.06.2020 року, строк повернення позики (термін платежу): 19.07.2020 року, плата за користування позикою складається з процентів у розмірі 0,01% в день від поточного залишку позики та комісії у розмірі 1,69% в день від початкового розміру позики (з урахування Додаткової угоди № 1).
Таким чином, суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Нарахування та стягнення процентів та комісійної винагороди за користування позикою поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.
Оскільки, за вказаними умовами договору позики та додаткової угоди до цього договору сторони погодили строк його дії по 19.07.2020 року, тому після зазначеної дати, позивач не мав права нараховувати проценти та комісійну винагороду за користування позикою.
Отже, заборгованість ОСОБА_1 , за договором позики № 167571 від 20.06.2021 станом на 19.07.2020 року (останній день строку дії договору позики) становить 4 930 грн. (сума % + сума комісій).
Посилання позивача у розрахунку заборгованості на те, що нарахування за позикою зупиняються на 121 день прострочення суд не може взяти до уваги, оскільки матеріали справи не містять Облікову політику ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та підтвердження, що відповідач з ними ознайомлена.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» є підлягають частковому задоволенню.
При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 5 000 грн. суд виходить з такого.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд врахував складність справи, а саме те, що вона є типовою, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, розгляд справи без участі представника, а тому визначає вартість юридичних послуг в розмірі 3 000 грн., що відповідає критеріям розумності та співмірності.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 708,62 грн.
Керуючись ст. ст.4,10,12,13,76-81,89,141,263-265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за Договором позики № 167571 від 20.06.2020 року в розмірі 14 930 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. та судовий збір в розмірі 708,62 грн., а всього стягнути 18 638,62 грн. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ», код ЄДРПОУ 41229318, адреса: 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 10/1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 травня 2026 року.

Суддя: Т.В.Проць