ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81
_______________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року	 	Справа № 926/3776/25	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Манюка П.Т., суддів Прядко О.В., Рима Т.Я., за участю секретаря судового засідання Амбіцької І.О. розглянувши матеріали
апеляційної скарги: 	Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради	
на рішення:	Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2026 (суддя Ніколаєв М.І., повний текст рішення складено 24.02.2026),	
у справі:	№ 926/3776/25,	
за позовом:	Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, м. Чернівці	
до відповідача:	Фізичної особи-підприємця Глиняного Дмитра Степановича, м. Чернівці	
про:	усунення виявлених в межах гарантійного строку недоліків виконаних робіт	

Представники учасників справи:
від позивача: Філіп Микола Олександрович - представник,
від відповідача: Чепишко Дмитро Вікторович - представник.

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради звернувся до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця Глиняного Дмитра Степановича про усунення виявлених в межах гарантійного строку недоліків виконаних робіт.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 27.05.2022 між Департаментом інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (далі - позивач, замовник, апелянт) та фізичною особою-підприємцем Глиняним Дмитром Степановичем (далі - відповідач, виконавець) було укладено договір від 27.05.2022 № 109 на послуги з благоустрою вулично-дорожньої мережі (вул. Кафедральна в м. Чернівці) (надалі – договір № 109).
За результатами виконання виконавцем умов договору, між сторонами було підписано акти здачі-приймання виконаних робіт за період червень-липень 2022 року.
У подальшому, в межах передбаченого умовами договору гарантійного строку, 21.05.2025 складено акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт, яким відповідачу надано строк до 30.07.2025 для усунення виявлених недоліків. Проте, станом на листопад 2025 року відповідачем не було усунуто визначені в акті від 21.05.2025 недоліки, відтак позивач звернувся із цим позовом до господарського суду.
Господарський суд Чернівецької області рішенням від 12.02.2026 у справі № 926/3776/25 у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та відзиву на апеляційну скаргу.
Позивач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, оскаржив його в апеляційному порядку та вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Апелянт вказує, що судом помилково встановлено порушення процедури запрошення виконавця для складання дефектного акту та акту про порядок і строк усунення недоліків, оскільки відповідач був належним чином запрошений для складання дефектного акту та акту про порядок і строки усунення недоліків.
На акті про порядок і строки усунення недоліків від 21.05.2025 наявний підпис представника ФОП Глиняного Д.С. - Максимюка В.П.
Відтак вважає, що складання дефектного акта та акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків відбулося за участі представника відповідача, а тому залучення незалежного експерта не було обов`язковим.
З огляду на вказані обставини, апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що у дефектному акті не вказано, що недоліки (колійність/просідання) виникли через неналежну якість наданих відповідачем послуг та те, що дефекти дорожнього полотна не дають можливість його експлуатації. Також із дефектного акту неможливо встановити межі такої колійсності (просідання), її відстань, ширину, порядок вимірювання рівності дорожнього полотна тощо.
На думку відповідача позивач не довів, що виявлені недоліки не пов`язані із договором укладеним між ним та ТзОВ «Смеречина», що укладений пізніше, проте також стосується благоустрою вулично-дорожньої мережі вулиці Кафедральної у м. Чернівці.
Відповідач також зазначає, що між позивачем та ФОП Шустровим В.М., який був експертом при складенні дефектного акту, укладено 98 договорів, тому не можна говорити про його неупередженість. 

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради від 17.03.2026 на рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2026 у справі № 926/3776/25, витребувано в Господарського суду Чернівецької області матеріали справи № 926/3776/25.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 розгляд справи призначено на 20.04.2026 року. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.05.2026.
У судове засідання 11.05.2026 представник позивача з`явився, підтримав вимоги апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, зазначених в апеляційній скарзі та усних поясненнях 
У судове засідання 11.05.2026 представник відповідача з`явився, заперечив проти апеляційної скарги.
У судовому засіданні 11.05.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду. 

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено місцевим господарським судом, 27.05.2022 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) було укладено договір № 109 на послуги з благоустрою вулично-дорожньої мережі (вул. Кафедральна в м. Чернівці). 
Приймаючи рішення у цій справі місцевий господарський суд правомірно виходив з того, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір від 27.05.2022 № 109 є договором підряду, а не договором про надання послуг.
Відповідно до частин 1, 2 статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
Пунктом 1.1. договору № 109 передбачено, що виконавець приймає на себе обов`язки із надання послуг з благоустрою вулично-дорожньої мережі (вул. Кафедральна в м. Чернівці), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити наданні послуги на умовах цього договору. 
У подальшому, 23.06.2022 сторони уклали додатковий договір № 1, яким внесли зміни до розділу 2 та п. 5.1. договору № 109. 
Пунктом 5.1. договору (у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1) визначено, що термін надання послуг – до 23.08.2022 року. Датою завершення надання послуг вважається дата їх прийняття позивачем. 
Місцевий суд встановив, що сторонами без зауважень щодо якості та обсягів роботи підписано акти здачі-приймання наданих послуг з благоустрою вулично-дорожньої мережі вул. Кафедральна в м. Чернівці за період червень 2022 року - акт від 21.06.2022 № 1 та липень 2022 року - акт від 13.07.2022 № 23, акт від 05.08.2022 № 3, місце їх надання – вул. Кафедральна у м. Чернівцях.
Відповідно до п. 2.4. договору № 109 (у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1) виконавець гарантує якість наданих послуг і можливість експлуатації об`єкта надання послуг протягом гарантійного строку, який становить три роки з моменту прийняття послуг замовником.
Пунктом 2.5 договору № 109 (у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1) встановлено, що у разі виявлення замовником недоліків (дефектів) протягом гарантійних строків, він зобов`язаний негайно повідомити про це виконавця та скласти за його участі акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). 
У випадку виявлення недоліків, які замовник не міг встановити при звичайному способі їхнього прийняття (приховані недоліки), замовник негайно інформує про це виконавця і представниками сторін складається дефектний акт (п. 2.6 договору № 109 у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1).
Якщо виконавець відмовився взяти участь у складенні дефектного акту, замовник має право в порядку визначеному договором, скласти такий акт із залученням незалежних експертів і надіслати його виконавцю (пункт 2.7 договору № 109 у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1).
Відповідно до пункту 2.8 договору № 109 (у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1) виконавець зобов`язаний усунути виявлені недоліки (дефекти) в порядку, визначеному актом про їх усунення. 
Пунктом 6.3.1. договору визначено, що виконавець зобов`язаний надавати послуги вчасно і якісно у відповідності з Технічними правилами ремонту та утримання міських вулиць та доріг населених пунктів України. 
Також, суд першої інстанції встановив, що 11.08.2023 між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Смеречина” (виконавець) було укладено договір № 405 на послуги з благоустрою – поточний ремонт вулично-дорожньої мережі (вул. Кафедральна в м. Чернівці). Пунктом 5.2 договору від 11.08.2023 № 405 встановлено, що місце надання послуг - вул. Кафедральна м. Чернівці.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на дефектний акт від 21.05.2025, який встановлює, що на об`єкті “Послуги з благоустрою вулично-дорожньої мережі (вул. Кафедральна в м. Чернівці)” виявлено дефект – просідання у вигляді колійності брукованого дорожнього покриття площею 500 м. кв. 
Як встановлено місцевим господарським судом, такий дефектний акт складено представником позивача - провідним фахівцем відділу технагляду за капітальним будівництвом Анатолієм Кірінко та фізичною особою-підприємцем Володимиром Шустровим, з яким позивач уклав договір про безоплатну участь у проведенні обстеження виявлених протягом гарантійних строків недоліків виконаних робіт з поточного/капітального ремонту об`єктів вулично-дорожньої мережі Чернівецької міської територіальної громади від 19.03.2024 № 72. Дефектний акт відповідачем не підписаний.
Комісія в складі представника позивача та фізичної особи підприємця Володимира Шустрова, склали також акт від 21.05.2025 про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків, в якому зазначили про те що « 21.05.2025 року о 12:30 год відбулось комісійне обстеження виконаних робіт на об`єкті «Послуги з благоустрою вулично-дорожної мережі (вул. Кафедральна в м.Чернівці)» відповідно до договору будівельного підряду від 27.05.2022 № 109. В ході обстеження було виявлено недоліки в якості виконаних підрядником на об`єкті робіт, які підтверджуються здійсненою представниками замовника фотофіксацією, зокрема виявлено наступний дефект:».
За наслідками огляду було вирішено « 1. Надати виконавцю строк для усунення виявлених недоліків в якості виконаних будівельних робіт, які будуть вказані в дефектному акті, до 30 липня 2025 року. 2. У разі неможливості виконання таких робіт у строк, який вказано в акті (погодні умови, непереборні обставини тощо), представнику підрядника із належно підтвердженими повноваженнями необхідно з`явитися в Департамент інфраструктури та благоустрою міської ради для погодження строків усунення виявлених недоліків (дефектів). 3. Повідомити підрядника, що у разі невиконання даних робіт у строк, який вказано в пункті 2 даного акту, або непогодження іншої дати усунення недоліків із замовником, замовник залишає за собою право вживати заходів позовного характеру для вирішення питання щодо усунення зазначених недоліків. 4. Під час виконання робіт з усунення недоліків дотримуватись Правил проведення робіт на вуличній мережі згідно Правил благоустрою міста Чернівці».
У матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивачем відповідача про виявлення недоліків та про дату та час складання дефектного акту, хоча такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 договору, який зобов`язує замовника негайно повідомити виконавця та скласти за його участі акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказує, що акт від 21.05.2025 про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків було складено та підписано за участі представника відповідача - виконроба Максимюка В.П., який у 2022 році був присутній при виконані робіт за договором № 109 в якості працівника відповідача, однак щодо таких доводів апеляційний суд вказує наступне.
До матеріалів справи позивачем не долучено доказів, які могли підтвердити наявність повноважень у Максимюка В.П. діяти від імені та в інтересах відповідача при складанні акту від 21.05.2025 про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків, оскільки відповідач не наділяв особу, яка підписалась про ознайомлення із актом, повноваженнями представляти виконавця в 2025 році при фіксації гарантійних недоліків. При цьому, підпис про «ознайомлення» не є рівнозначним підписанню акту повноважним представником відповідача та участі у його складанні.
Апелянт стверджує, що надання відповідачем письмових заперечень від 22.05.2025 на акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків підтверджує факт його ознайомлення з ним, проте колегія суддів не погоджується із таким висновком, оскільки факт ознайомлення із актом після його складення не змінює порушення процедури складення такого акту за відсутності відповідача або його представника.
З огляду на пункт 2.7. договору (у редакції додаткового договору від 23.06.2022 № 1), колегія суддів звертає увагу апелянта, що замовник має право скласти такий акт із залученням незалежних експертів, проте відповідно до змісту акту від 21.05.2025, такий акт було складено із залученням фізичної особи - підприємця Володимира Шустрова, який не є судовим експертом в розумінні Закону України «Про судову експертизу», оскільки не включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону України «Про судову експертизу»). 
Окрім цього, до матеріалів справи відповідачем долучено відповідь позивача на адвокатський запит представника відповідача, відповідно до змісту якої, за період з 19.03.2024 між позивачем та ФОП Шустровим В.М. укладено 98 договорів на загальну суму 3 431 380, 00 грн.
Колегія суддів вказує, що таке не може свідчити про неупередженість та незалежність обраного позивачем експерта для складення 21.05.2025 дефектного акту та акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків. 
Щодо змісту самого дефектного акту, колегія суддів зазначає, що дефектний акт не містить точної адреси або прив`язки до конкретної ділянки вулиці, даних про порядок вимірювання площі недоліків, лінійні розміри - довжина, ширина, глибина таких недоліків, методу вимірювання, інструменти, якими проводились виміри, посилань на відповідний ДСТУ, не враховано розмежування понять «колійність» та «просідання» відповідно до ДСТУ 3587:22.
Апеляційний суд завертає увагу позивача, що пункт 6.3.1 договору № 109 прямо визначає, що виконавець зобов`язаний надавати послуги у відповідності з Технічними правилами ремонту та утримання міських вулиць та доріг населених пунктів України. Отже, нормативна база для визначення якості робіт у договорі визначена, і саме за цими Технічними правилами позивач мав проводити обстеження та складати дефектний акт. 
Також, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у період виконання договору і прийняття робіт позивачем діяв ДСТУ 3587-97 (Безпека дорожнього руху Автомобільні дороги Вимоги до експлуатаційного стану), а з 01.12.2022 почав діяти ДСТУ 3587:22 (наказ Державного підприємства “Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” від 22 листопада 2022 р. № 228). Дефектний акт не містить посилань на ДСТУ, що був використаний при замірах, а також відомостей чи використовувався такий взагалі.
Вказаними стандартами передбачено гранично допустимі пошкодження площі покриття (таблиця 1 згідно ДСТУ 3587-97 та таблиця 2 згідно ДСТУ 3587:22). Зазначені державні стандарти передбачають вимоги до рівності доріг та способи їх виміру (таблиця 2 ДСТУ 3587-97 та таблиця 4 ДСТУ 3587:22), однак дефектний акт не містить жодних відомостей про порядок і спосіб вимірювання рівності дорожнього покриття. 
ДСТУ 3587-97 не містить визначення понять колійності чи просідання, у той час як ДСТУ 3587:22 вказує, що це два окремих терміни (таблиця Д.1), а саме колійність – це деформації нежорсткого дорожнього одягу у вигляді поздовжніх борозен різної глибини по смугах накату, а просідання – локальні деформації нежорсткого дорожнього одягу у вигляді впадин із пологими схилами різного розміру у плані. Проте вказане також не враховано у дефектному акті та акті про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) в якості виконаних робіт на об`єкті вулично-дорожної мережі протягом гарантійних строків. 
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами той факт, що виявлені ним дефекти у вигляді просідання чи колійності перевищують норми державних стандартів щодо гранично допустимих пошкоджень площі дорожнього покриття, його рівності або неправильного використання виконавцем матеріалу замовника при виконанні робіт.
Місцевим господарським судом встановлено, що між позивачем та ТзОВ «Смеречина» також було укладено договір від 11.08.2023 № 405 на виконання робіт на вулиці Кафедральній у місті Чернівці, проте дефектний акт не містить інформації, яка могла б надати можливість встановити щодо якої саме частини вулиці було проведено огляд, отже колегія суддів дійшла висновку, що з дефектного акту не можливо встановити чи наявні дефекти пов`язані саме з виконаними відповідачем підрядними роботами.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не було дотримано вимог договору щодо виявлення та фіксації виявлених в межах гарантійного строку недоліків (дефектів), та як наслідок порушено процедуру складення дефектного акту від 21.05.2025, в складеному акті відсутня необхідна інформація щодо виявленого порушення, а отже у суду відсутні належні докази, які б підтверджували факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині усунення недоліків виконаних робіт по договору від 27.05.2022 № 109.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог статей 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування вірогідність доказів, на відмінну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на те, що скаржник в апеляційній скарзі не навів інших доводів, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи скаржника про необхідність скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними.
Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2026 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Судові витрати.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладається на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

постановив:

1. Апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради від 16.03.2026 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2026 у справі № 926/3776/25 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно зі ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19 травня 2026 року.

Головуючий суддя Манюк П.Т.

Суддя Прядко О.В.

Суддя Рим Т.Я.