ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2026 р. Справа№ 751/2121/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Спаських Н.М. 
Кравчука Г.А. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 20.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Чернігівської області 
від 29.01.2026 (повний текст рішення складено 09.02.2026)
у справі №751/2121/25 (суддя А.С. Сидоренко)
за позовом ОСОБА_1 
до Чернігівської міської ради 
про визнання незаконним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 зернувся з позовом до суду з вимогами до Чернігівської міської ради в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 54 рішення Чернігівської міської ради №34/VIII-27 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», в частині підстав передачі в оренду земельної ділянки позивачу, а саме - ураховуючи договір дарування від 20.03.2023 №172 та в частині встановлення розміру орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на рівні 12% нормативної грошової оцінки; 
- зобов?язати Чернігівської міської ради прийняти рішення, відповідно до якого передати ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації нежитлової будівлі) у зв?язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки №4379 від 19.12.2022 та встановити ОСОБА_1 розмір орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації нежитлової будівлі) на рівні 4% нормативної грошової оцінки.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні попереднього власника, а тому відповідач повинен був прийняти рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки у зв?язку із закінченням терміну дії попереднього договору оренди землі. Однак, відповідач прийняв рішення під назвою «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», хоча попередній договір оренди цієї земельної ділянки укладався на підставі рішення відповідача від 19 серпня 2022 року №20/VIII-7 яке мало назву «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним і фізичним особам» та мав повністю ідентичні умови з попереднім.
Таким чином, позивач посилається на те, що відповідач повинен був прийняти рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки, на якій розташовано належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна, на новий строк на тих же умовах, що мав попередній власник нерухомого майна, зокрема, з тим же розміром орендної плати на рівні 4 відсотки нормативної грошової оцінки, а не 12%, як зазначено в оскаржуваному рішенні.

Історія справи, короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

05.02.2025 Чернігівським окружним адміністративним судом було постановлено ухвалу у справі № 620/3873 за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині та зобов`язання вчинити дії, відповідно до якої провадження у справі було закрито та роз`яснено позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.03.2025 постановлено цивільну справу № 751/2121/25 (провадження № 2/751/972/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині та зобов`язання вчинити дії передати для розгляду Деснянському районному суду міста Чернігова за територіальної підсудністю.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2025 постановлено, зокрема, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині, зобов`язання вчинити дії; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.07.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23.09.2025, зокрема, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2025 року скасовано; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині, зобов`язання вчинити дії закрито; роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до господарської юрисдикції, а також його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Чернігівського апеляційного суду із заявою про направлення даної справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.10.2025, зокрема, передано справу № 751/2121/25 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині, зобов`язання вчинити дії до Господарського суду Чернігівської області.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2026 позов залишено без задоволення.
Приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування пункту 54 рішення Чернігівської міської ради № 34/VIII-27 13.09.2023 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" ніяким чином не забезпечить захист законного інтересу позивача на укладання договору оренди саме зі ставкою орендної плати на рівні 4% нормативної грошової оцінки. Рішення міської ради не є підставою для виникнення у позивача права оренди земельної ділянки, воно є лише передумовою для укладання договору оренди, на підставі якого позивач зможе зареєструвати право оренди на земельну ділянку. Відтак, така вимога не є ефективним способом захисту, оскільки не має прямого впливу на інтереси позивача щодо встановлення орендних відносин землі між сторонами.
Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Чернігівської міської ради прийняти рішення, відповідно до якого передати ОСОБА_1. земельну ділянку, суд зазначив, що оскільки функція розпорядження землями комунальної власності, покладена на органи місцевого самоврядування, які можуть надавати земельні ділянки комунальної власності в користування у порядку, визначеному, зокрема, статтею 123 ЗК України, з урахуванням всіх юридичних обставин та норм чинного законодавства, які можуть вплинути на таке рішення, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо надання у користування позивачу земельної ділянки комунальної власності на умовах оренди є дискреційними повноваженнями Чернігівської міської ради. Суди не можуть підміняти інші органи влади та зобов`язувати уповноважений орган прийняти рішення визначеного судом змісту. Тобто, зобов`язання судом міської ради прийняти певне рішення за відсутності відповідного волевиявлення такого органу є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності та управління землями, яке підлягає захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 29.01.2026 у справі №751/2121/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджує, що він мав право саме на поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:012:0287 за адресою АДРЕСА_1 на тих самих умовах, що і попередній договір оренди земельної ділянки. Скаржник також посилається на те, що судом не було надано оцінки доводам позивача щодо оскарження рішення відповідача в частині встановленого розміру орендної плати на рівні 12%.

Узагальнені доводи та заперечення сторін

03.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Відповідач зауважує на тому, що Ураховуючи, що на праві власності ОСОБА_1 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (витяг №326362294 від 20.03.2023 року додано позивачем до позовної заяви) належить будівля реєстраційний номер нерухомого майна 990424574101 - операторська розподільник, тоді як за результатами фактичного огляду встановлено розміщення автомийки, установок «Авто Баня» у працюючому стані (на фото доданих до акту огляду зафіксовано обслуговування автомобілю) для будівництва та експлуатації автомийки, застосовується код виду цільового призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. Згідно Положення про плату за землю затвердженого рішенням Чернігівської міської ради 30.06.2022 року №18/VIII-19 для коду КВЦПЗ 12.11 має застосовуватися відсоткова ставка 12 % орендної плати.
Крім того, відповідач зазначає, що згідно п.16 вказаного Положення, у разі не відповідності цільового (функціонального) призначення земельної ділянки, визначеного в договорі оренди, фактичному використанню земельної ділянки відповідно до типу об`єкту нерухомості, розташованого на ній, розмір орендної плати встановлються на рівні 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
08.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній заперечив доводи відповідача, наведені у відзиві та підтримав свою позицію, викладену в апеляційній скарзі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 апеляційну скаргу у справі №751/2121/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.
16.03.2026 матеріали справи №751/2121/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026, у зв`язку перебуванням судді Тарасенко К.В. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №751/2121/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.03.2026, справу №751/2121/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Спаських Н.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2026 у справі №751/2121/25. Судове засідання призначено на 16.04.2026.
07.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.
09.04.2026 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке суд задовольнив ухвалою від 16.04.2026.
У судових засідання оголошувались перерви.
У судовому засіданні 20.05.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 20.05.2026 призначене для ухвалення та проголошення судового рішення з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість ухвалення та проголошення судового рішення за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Чернігівської міської ради від 29 червня 2017 року № 21/VII 25 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду строком до 29 червня 2022 року ОСОБА_2 земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287), площею 0,1462 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації нежитлової будівлі). Встановлено розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки. 
07.09.2017 між Чернігівською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) було укладений договір оренди земельної ділянки № 4379, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287) площею 0,1462 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації нежитлової будівлі). Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - 03.07. Договір укладено до 29.06.2022. Після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.
14.09.2017 в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га за ОСОБА_2 строком дії 29.06.2022 (номер запису про інше речове право 22378527).
Рішенням Чернігівської міської ради від 19.08.2022 № 20/VIII-7 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки було передано у оренду земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га, по АДРЕСА_1 строком до 19.08.2023 року, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації нежитлової будівлі). Встановлено розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки.
Листом від 05.10.2022 № 420/ІН/2-08 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило ОСОБА_2., що підготовлено проект договору оренди на виконання рішення міської ради від 19.08.2022 та запрошено вказану особу для укладання відповідного Договору, а також повідомлено, що фактичні межі земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га, по АДРЕСА_1 не відповідають межам, визначеним згідно даних Державного земельного кадастру, отже необхідно підготувати та направити до Чернігівської міської ради листа про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. 
У листі-відповіді від 14.12.2022 ОСОБА_2. просила підписати договір про продовження оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287 на умовах, що були передбачені Договором оренди земельної ділянки № 4379 від 07.09.2017 з урахуванням розміру орендної плати в сумі на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки. Також ОСОБА_2. повідомила, що знаходиться за межами України, тому договір від її імені буде підписано представником Юрченком Євгеном Євгеновичем, який діє на підставі довіреності. 
Листом від 21.12.2022 № 813/22/вих Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради направило представнику Юрченко Є.Є. для ознайомлення та укладання проект договору оренди земельної ділянки.
До матеріалів справи позивачем додано копію Договору оренди земельної ділянки № 4379 від 19.12.2022, між Чернігівською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287) площею 0,1462 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації нежитлової будівлі). Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - 03.07. Договір укладено до 19.08.2023. По закінченню строку, на який буде укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар зобов`язаний не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Чернігівську міську раду про намір продовжити його дію. Поновлення договорів оренди земельних ділянок можливе лише на підставі прийняття відповідного рішення Чернігівської міської ради. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.
20 березня 2023 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) укладено Договір дарування, відповідно до умов якого дарувальник передає капітальну будівлю (споруду) "Операторської розподільника" у власність обдарованого безоплатно. Капітальна будівля (споруда) "Операторська розподільник" розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,0 м2.
20.03.2023 в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності на будівлю "Операторська розподільник", розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,0 м2 за ОСОБА_1 (номер відомостей про речове право 49625313).
23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської міської ради із заявою від 22.05.2023, в якій просив укласти договір оренди земельної ділянки в зв`язку з надбанням нерухомого майна. 
Листом від 01.06.2023 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило ОСОБА_1., що відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, враховуючи зазначене на розгляд сесії міської ради буде винесено питання передачі земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га в оренду.
Рішенням Чернігівської міської ради від 13 вересня 2023 року № 34/VIII-27 "Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" вирішено, ураховуючи договір дарування від 20 березня 2023 року № 1721, ОСОБА_1 передати земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287) в оренду, строком до 21 вересня 2028 року, площею 0,1462 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Встановлено розмір орендної плати на рівні 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Чернігівською міською радою було підготовлено проект Договору оренди земельної ділянки № 4884, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287, яка розташована в АДРЕСА_1, без розроблення проєкту на її відведення, на підставі п. 54, 99 рішення Чернігівської міської ради від 13.09.2023 № 34/VIII-27 "Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам". Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - 03.07. Договір укладено до 21.09.2028. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 284 482,98 грн на рік. 
13 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської міської ради із заявою, в якій просив укласти (поновити) на новий строк договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:012:0287 за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на таких самих умовах, що і попередній договір оренди земельної ділянки № 4379 від 19.12.2022, зокрема, в частині орендної плати у розмірі 4% нормативно грошової оцінки, як це передбачено Положенням про плату за землю.
Листом № 103/2-08/2024 від 17.01.2025 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило ОСОБА_1., що пунктом 15 Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 30.06.2022 № 18/VIII-19 "Про місцеві податки та збори" встановлено, що у разі наявності несплачених сум нарахованих збитків за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, тощо та/або безпідставно збережених коштів в наслідок використання земельних ділянок комунальної власності, розмір орендної плати встановлюється на рівні 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Беручи до уваги Акт обстеження земельної ділянки № 3 від 11.09.2023, Чернігівська міська рада прийняла рішення щодо передачі позивачу земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287) в оренду, строком до 21 вересня 2028 року та встановлення розміру орендної плати на рівні 12 відсотків нормативної грошової оцінки. На даний час для внесення змін до рішення Чернігівської міської ради в частині встановлення розміру орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки немає підстав.
Відповідно до копії Акту обстеження земельної ділянки № 3 від 11.09.2023 за результатами обстеження земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287), загальна площа 0,1462 га, цільове призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, встановлено: на земельній ділянці розміщено приміщення автомийки з операторською кімнатою. Додатково розташовані дві установки "Автобаня", які мають джерело живлення та перебувають у працюючому стані. "Автобаня" розміщена поза межами земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:012:0287. Площа самовільно зайнятої з асфальтним покриттям та установками "Автобаня" земельної ділянки складає орієнтовно 300 м2.
12.03.2024 ОСОБА_1 подав до Чернігівської міської ради заперечення на Акт обстеження земельної ділянки № 3 від 11.09.2023, вважаючи, що він складений з грубим порушенням вимог чинного законодавства та містить інформацію, що не відповідає дійсним обставинам справи. 
Позивач вважає, що п. 54 рішення Чернігівської міської ради № 34/VIII-27 "Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" в частині підстав передачі в оренду земельної ділянки та встановлення розміру орендної плати на рівні 12% нормативної грошової оцінки є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки він не відповідає ЗУ "Про оренду землі" (ст. 7) та п. 13.5 Положення про плату за землю, відповідно до якого затверджено розмір орендної плати для земельних ділянок із кодом КВЦПЗ 03.07 (Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (крім комерційних кіосків та павільйонів, будівництва та експлуатації автозаправних станцій, будівництва та експлуатації ринкової інфраструктури) - 4% нормативної грошової оцінки. А також у відповідача були відсутні підстави при прийнятті рішення про встановлення розміру орендної плати для позивача керуватися п. 15 Положення про плату за землю, оскільки у позивача відсутні порушення земельного законодавства, передбачені таким пунктом, а саме відсутні несплачені суми нарахованих збитків за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках комунальної власності, які надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, відсутні факти використання не за цільовим призначенням, тощо та/або безпідставно збережених коштів в наслідок використання земельних ділянок комунальної власності. Акт обстеження, на який відповідач посилається як на підставу до застосування п.15 Положення про плату за землю не підтверджує жодних порушень зі сторони позивача та складний не уповноваженим органом та з порушенням процедури обстеження земельної ділянки та складання такого Акту обстеження земельної ділянки.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що пункт 88 рішення Чернігівської міської ради від 19.08.2022 №20/VIII-7 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" в частині передачі ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки строком до 10 серпня 2023 року не було реалізовано, договір оренди не укладено, земельна ділянка у період з 29.06.2022 року використовувалася без правовстановлюючих документів та без зареєстрованого права оренди, а тому щодо позивача було прийнято рішення таким чином, що йому передано земельну ділянку з урахуванням тих обставин, які було встановлено та зафіксовано в акті від 11.09.2023 №3, оскільки за результатами фактичного огляду земельної ділянки, проведеного головою та членами постійної комісії Чернігівської міської ради VIII скликання встановлено, що конфігурація, розміри земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:012:0287, яка фактично використовується заявником за адресою: АДРЕСА_1, не відповідає даним Державного земельного кадастру. Площа самовільно зайнятої з асфальтним покриттям та установками "Авто Баня" земельної ділянки складає орієнтовно 300 м2. З урахуванням вимог Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради 30.06.2022 №18/VIII-19 "Про місцеві податки та збори", п. 14 якого передбачено, що в окремих випадках розмір орендної плати та ставки податку можуть бути збільшені на пленарному засіданні сесії міської ради за пропозиціями постійних комісій Чернігівської міської ради. 

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.
Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції на момент набуття Позивачем права власності на нерухоме майно), у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.
У випадках та порядку, визначених, зокрема, частиною четвертою цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт (ч. 7 ст. 120 Земельного кодексу України).
Відповідно до ч. 8 ст. 120 Земельного кодексу України, істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.
Вимоги частин першої, другої, четвертої, шостої - восьмої цієї статті не поширюються на випадки переходу права власності або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію на земельну ділянку, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (жилий будинок, інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, у разі якщо земельна ділянка не перебувала у власності або оренді, у користуванні на правах емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника) об`єкта нерухомого майна (жилого будинку, іншої будівлі або споруди), об`єкта незавершеного будівництва (абз. 2 ч. 9 ст. 120 Земельного кодексу України).
У відповідності з ч. 11 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.
Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.
Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. 
Згідно з імперативними вимогами статті 125 Земельного кодексу України, від однієї особи до іншої особи за правилами статті 120 цього Кодексу та частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" не може перейти право оренди земельної ділянки, яке у попереднього землекористувача ще не виникло станом на час відчуження ним будівель, розташованих на цій земельній ділянці, незалежно від дати укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки виникненням права оренди є момент державної реєстрації цього речового права, а не дата укладення договору оренди.
Відсутність у дарувальника будівлі на момент її відчуження зареєстрованого права оренди земельної ділянки, на якій розташована ця будівля, унеможливлює як перехід такого права оренди до обдарованого будівлі (позивача) за правилами частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", так і заміну сторони у зобов`язанні (постанова від 28 лютого 2020 року у справі № 913/169/18). 
Як свідчать матеріали справи, на момент набуття ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) права власності на Капітальну будівлю (споруду) "Операторська розподільник", розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,0 м2, право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287 за ОСОБА_2 зареєстровано не було. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна строк дії зареєстрованого права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га за ОСОБА_2 встановлено до 29.06.2022 (номер запису про інше речове право 22378527).
Земельна ділянка з кадастровим номером 7410100000:01:012:0287 є комунальною власністю. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно містить інформацію про зареєстроване право власника - територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради на об`єкт нерухомого майна номер 1354213574101 - земельна ділянка кадастровий номер 7410100000:01:012:0287, площею 0,1462 га.
У зв`язку з набуттям у власність нерухомого майна 23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської міської ради із заявою від 22.05.2023, в якій просив укласти договір оренди земельної ділянки.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача про те, що відповідач фактично повинен був поновити договір оренди земельної ділянки попереднього власника будівлі на тих самих умовах, так як ОСОБА_2 на момент дарування не мала зареєстрованого права оренди земельної ділянки, на якій розташована будівля, яку вона подарувала позивачу.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі № 922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
Таким чином, суд першої інстнції вірно відзначив, що з 20.03.2023 ОСОБА_1 став фактичним користувачем земельної ділянки.
При цьому, судом враховано, що згідно Договору оренди № 01/4/23 частини нежитлової будівлі від 01.04.2023, який укладений між ФОП Кнуренком С.В. (орендодавець) та ФОП Шульгою М.І. (орендар), та Акту прийому-передачі частини нежитлової будівлі від 01.04.2023 (Додаток № 3 до цього договору) орендодавець передав орендарю, а орендар прийняв за узгоджену плату на визначений в Договорі оренди строк в користування (оренду) нежитлову будівлю "Операторська розподільник" - автомийка площею 90,0 м2, з комунікаціями, вхідною та покрівельною інфраструктурою, що відноситься до орендованої частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні правові висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, провадження № 12-84гс20).
Позивач у даній справі звернувся до суду за захистом свого законного інтересу, який полягає у прагненні до користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомого майна, шляхом встановлення орендних відносин землі між сторонами.
Відповідно до ст. 142, 145 Конституції України до матеріальної основи місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.
Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Згідно з ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Частиною 8 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
За змістом статей 1 і 13 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватися у найм разом із насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, розташованими на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
У пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.
Згідно з ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типовий договір оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6, 627 ЦК України, законодавець визначає, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.
Однак, закріпивши принцип свободи договору в ЦК України, законодавець разом із тим передбачив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства (такий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12).
Відповідно до ст. 630 Цивільного кодексу України, законом або договором може бути встановлено, що окремі умови договорів визначаються відповідно до типових умов договорів (типових договорів) та примірних договорів певного виду. Кабінет Міністрів України, органи державної влади, уповноважені Кабінетом Міністрів України або законом, можуть рекомендувати орієнтовні умови договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Сторони не можуть відступати від змісту типових умов договорів (типових договорів), але мають право конкретизувати їх. Сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.
Згідно ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. 
Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 "Про затвердження Типового договору оренди землі".
Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Земельні відносини приватноправового характеру, які пов`язані з набуттям речового права (в тому числі права оренди) на земельну ділянку, виникають після укладення договору оренди землі та державної реєстрації відповідного речового права. Переддоговірні відносини між сторонами з приводу розбіжностей щодо умов договору оренди землі комунальної власності можуть регулюватися постановою КМУ № 220, оскільки, по-перше, це узгоджується з нормами статей 648, 649 ЦК України та статті 14 Закону України "Про оренду землі". По-друге, переддоговірні відносини, пов`язані з укладанням договорів оренди земельних ділянок не врегульовано спеціальними нормами ЗК України та Закону України "Про оренду землі".
Положеннями ЗК України та Закону України "Про оренду землі", як спеціальних нормативно-правових актів, не визначено (крім обов`язкової наявності рішення відповідної ради як підстави для укладання договору оренди земельної ділянки) порядку вирішення переддоговірних спорів між сторонами з приводу розбіжностей щодо умов договору оренди земельної ділянки та порядку погодження розбіжностей стосовно умов договору оренди земельної ділянки, які безпосередньо пов`язані з укладанням договору оренди земельної ділянки (висновки викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 910/16771/19, від 16.04.2024 у справі № 916/3669/23).
Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства (подібні за змістом висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18).
Наведені положення законодавства, а також встановлені судом обставини, зокрема перебування у власності позивача будівлі, яка розташована на земельній ділянці (кадастровий номер 7410100000:01:012:0287), а також прийняття Чернігівською міською радою рішення від 13 вересня 2023 року № 34/VIII-27 "Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" свідчать про те, що укладення договору оренди є обов`язковим для сторін.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Між сторонами виникли переддоговірні відносини, оскільки позивач звернувся до відповідача щодо оформлення права оренди земельної ділянки, останнім на сесії прийнято відповідне рішення, яке покладено в основу договору оренди земельної ділянки, який є типовим відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України.
Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом (ст. 649 Цивільного кодексу України). 
У розумінні ст. 649 Цивільного кодексу України переддоговірний спір може полягати у розбіжностях між сторонами щодо змісту (спір про врегулювання розбіжностей) або виникати у разі відмови чи ухиленні від його укладення (спір про спонукання укласти договір).
У даному випадку сторонами не погоджено розмір орендної плати. Так, позивач наполягає на укладенні договору оренди землі з встановленням розміру орендної плати на рівні 4% нормативної грошової оцінки, обґрунтовуючи такий розмір наявністю договору оренди з попереднім власником нежитлової будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці. Відповідач же застосовує ставку на рівні 12% нормативної грошової оцінки, обґрунтовуючи такий розмір Положенням про плату за землю. Тобто позов стосується прав та інтересів сторін саме як учасників господарського договору і між сторонами є спір щодо врегулювання розбіжностей, які виникли при укладанні договору оренди.
В контексті наведених обставин, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування пункту 54 рішення Чернігівської міської ради № 34/VIII-27 13.09.2023 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" у визначений позивачем спосіб ніяким чином не забезпечить захист законного інтересу позивача на укладання договору оренди саме зі ставкою орендної плати на рівні 4% нормативної грошової оцінки. Рішення міської ради не є підставою для виникнення у позивача права оренди земельної ділянки, воно є лише передумовою для укладання договору оренди, на підставі якого позивач зможе зареєструвати право оренди на земельну ділянку.
Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним та скасування пункту 54 рішення Чернігівської міської ради № 34/VIII-27 13.09.2023 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам", не є ефективним способом захисту, оскільки не має прямого впливу на інтереси позивача щодо встановлення орендних відносин землі між сторонами.
При цьому, суд першої інстанції вірно відзначив, що у випадку звернення до суду з позовом про визнання укладеним договору оренди землі на умовах визначених позивачем та задоволення відповідних позовних вимог з ухваленням судом рішення з кожної спірної умови договору, таке судове рішення після набрання ним законної сили є підставою для державної реєстрації відповідного речового права позивача (підставою виникнення права оренди землі). 
Відповідно, враховуючи висновок суду про неефективність обраного позивачем способу захисту його прав, встановлення обставин оскарження позивачем рішення відповідача в частині встановленого розміру орендної плати на рівні 12%, не матиме вирішального значення в межах даного судового розгляду, оскільки обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
Протилежні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених вище.
Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Чернігівську міську раду прийняти рішення, відповідно до якого передати ОСОБА_1. земельну ділянку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вирішення питання щодо надання у користування позивачу земельної ділянки комунальної власності на умовах оренди є дискреційними повноваженнями Чернігівської міської ради. Суди не можуть підміняти інші органи влади та зобов`язувати уповноважений орган прийняти рішення визначеного судом змісту. Тобто, зобов`язання судом міської ради прийняти певне рішення за відсутності відповідного волевиявлення такого органу є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності та управління землями, яке підлягає захисту.
За наведеного вище, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи та неефективність обраного позивачем способу захисту, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони грунтуються на власному тлумаченні скаржником норм чинного законодаства, зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 29.01.2026 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2026 у справі №751/2121/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Матеріали справи №751/2121/25 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Н.М. Спаських

Г.А. Кравчук