справа № 208/4843/25 
провадження № 2-а/208/102/25 

РІШЕННЯ
Іменем України
20 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Золотоноші А.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
Позовна заява обгрунтована тим, що винесена постановою №14/2243 від 10 квітня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17000 грн. Оскільки не сповістив про зміну свого місця проживання, яке відбулось на початку січня 2025 року. 
Зазначає, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував. Протокол про адміністративне правопорушення підписав не читаючи його, бо був дуже схвильований. 
Вказує, що у Протоколі №237 та Постанові №09/4640 про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2025 року помилково вказано, що він не сповістив про зміну свого місце проживання, яке відбувалося на початку січня 2025 року. Вказує, що фактично змінив місце проживання 08 квітня 2025 року, коли його будинок в якому проживав у с.Гришине, був зруйновний в результаті попадання снаряду. Зазначає, що почав мешкати за вище вказаною адресою лише з 08 квітня 2025 року. Тому вказує, що не порушував передбачений термін повідомлення про зміну своїх персональних даних. 
Відповідно просить скасувати постанову№14/2243 від 10 квітня 2025 року винесену начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 прийнято постанову про справі про адміністративне правопорушення №14/2243, якою на ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.
Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025 року відкрито провадження у справі.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що 10 квітня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 прийнято постанову про справі про адміністративне правопорушення №14/2243, якою на ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.
09.04.2025 о 22 год. 10 хв. під час дії особливого періоду і воєнного стану співробітниками поліції був доставлений до першого відділуПокровського РТЦК та СП військовозобов?язаний ЗС України ОСОБА_1 як порушник військового обліку. Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів ОСОБА_1 повинен у випадку зміни персональних ланих, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів", повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника; військовозобов?язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу. Військовозобов?язаний ОСОБА_1 не сповістив про зміну свого місця проживання, яке відбулося: на початку січня 2025 року.
Так, відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 , не виконавши зобов?язання, які передбачені п.п. 8 п. 1 Додатка 2 «Порядку організацій та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року N? 1487, вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №237 від 09.04.2025 року складений головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_2 працівник ЗСУ ОСОБА_4 .
В свою чергу, розгляд справи про адміністративне правопорушення та постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження у даній справі, у відповідності до приписів ст.235 КУпАП винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 .
Крім цього, суд відхиляє доводи позивача щодо підписання протоколу про адміністративне правопорушення №237 від 09 квітня 2025 року, не читаючи, оскільки ОСОБА_1 , було роз`яснено зміст 63 Конституції про те, що особа несе відповідальність за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені ст..268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за допомогою юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі) повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 09 год. 00 хв. 10 квітня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №10, що підтверджується його особистим підписом.
ОСОБА_1 , надав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме зазначено, що він не сповістив ТЦК про зміну місця мешкання, яке стало на початку січня 2025 року, в семиденний строк тому, що не знав правила військового обліку, що підтверджується його особистим підписом.
Також, зазначено, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення №237 за ч.3 ст.210 КУпАП отримав ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом.
Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При цьому у розумінні ст.268 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, позивач, будучи сповіщеним про день розгляду справи на розгляд справи не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відтак прийняття оскаржуваної постанови без участі позивача зумовлено його власною поведінкою.
Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові на відповідність критеріям правомірності, передбаченич ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, з 10.02.2004 року перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією військового квитка (тимчасовий) серії НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Частина перша ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.
Згідно з вимогами статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Отже перебування на військовому обліку є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.
Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пп.7 п.1 вказаного порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Відповідно до вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2).
Згідно п. 3 Додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних призовники і військовозобов`язані за порушення встановленихпунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеномуКодексом України про адміністративні правопорушення.
Також пунктом 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 передбачено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.
Відповідні норми до законодавства, які встановлюють обов`язок особи, яка перебуває на військовому обліку уточнити свої дані набули чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ.
Також у протоколі про адміністративне правопорушення №237 за ч.3 ст.201 КУпАП, встановлено, місце народження: с.Гришине Красноармійського району Дніпропетровської області та задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 відповідно до зазначеного в нього виник обов`язок щодо прибуття до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
Разом з цим матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вживалися заходи щодо взяття його на військовий облік за вказаним місцем проживання у ОСОБА_1 , а відтак останній не перебував на військовому обліку за місцем проживання, що було виявлено 09 квітня 2025 року та відповідно після виявлення адміністративного правопорушення працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №237 від 09 квітня 2025.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова № 14/2243 від 10 квітня 2025 року про накладення адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача в цій частині є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Похваліта С. М.