РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року 	справа № 580/1991/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України і комісії по призначенню виплат одноразової грошової винагороди тієї ж військової частини відповідно постанови Кабінету міністрів України від 11.02.2025 №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану щодо відмови у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 (один) мільйон гривень молодшому сержанту ОСОБА_1 ;
зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України і комісію по призначенню виплат одноразової грошової винагороди тієї ж військової частини відповідно п.п.3, 4 постанови Кабінету міністрів України від 11.02.2025 №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану” провести виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 (один) мільйон гривень молодшому сержанту військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу за контрактом 23.11.2022 під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу у віці 22 роки. 28.04.2023 у віці 23 роки, одержав поранення (травму, контузію) під час захисту Вітчизни при безпосередній участі у бойових діях в районі ведення воєнних (бойових) дій у смт. Білогорівка Лисичанської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, де перебував строком менше шести місяців (71 доба). З 2021 року по теперішній час є військовослужбовцем Національної гвардії України.
Вказане, на переконання позивача свідчить про наявність права на виплату позивачу вказаної винагороди, яка, на його думку, протиправно не виплачена.
Відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, розглянуто рапорт ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови № 153, та додані до нього матеріали.
Приписами абзацу 2 пункту 4 Постанови № 153 зазначено, що дія постанови розповсюджується на військовослужбовців які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час дії воєнного стану.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , у відповідності із наданим ним витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_2 та НОМЕР_3 Національної гвардії України, був зарахований до списків особового складу 24.11.2021 року, тобто до початку дії правового режиму воєнного стану, дія постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» не поширюється на проходження військової служби ОСОБА_1 .
Разом з тим, на момент подання військовою частиною НОМЕР_1 даного відзиву у дію вступили зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2025 р. № 942 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153».
Абзацом 2 пункту 4 Постанови № 153 (з урахуванням вищевказаних змін) встановлено, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Виходячи із положень абзаців 6 та 7 пункту 4 Постанови № 153, виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому пункту чотири, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому пункту чотири, та, зокрема, були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу.
ОСОБА_1 на момент набрання чинності Постанови №153 приймав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора строком, що за сукупністю становить менше шести місяців.
Відповідно до вищевикладеного, у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 153, зокрема, й, з урахуванням змін до вищезазначеної Постанови, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2025 р. № 942.
Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи, суд встановив таке.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ від 24.11.2021 №233 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, зокрема ОСОБА_1 , який призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З 29.03.2022 ОСОБА_1 визнано зниклим безвісти за особливих обставин (витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 29.03.2022 №77).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №88 від 10.04.2022 оголошено кількість діб для ОСОБА_1 , який приймав безпосередню участь у бойових діях з 24.02.2022 по 28.02.2022 та з 01.03.2022 по 28.03.2022.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.11.2022 №278мтд оголошено про прийняття ОСОБА_1 на військову службу з укладенням контракту про проходження військової служби в НГУ.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20.03.2023 №61мтд ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_3 . 
Відповідно до акту від 11.04.2024 №105/24 про нещасний випадок (у тому числі поранення), проведеного у військовій частині НОМЕР_3 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 22.03.2023 №90/ДСК молодший сержант Тадика Д,В, вибув в службове відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і отримання збройної агресії рф у Донецькій і Луганській областях, відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.05.2022 № 3590, бойового розпорядження командувача Національної гвардії України від 31.05.2022 № 1713, бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.05.2022 № 1/1- 2348т-Е та бойового розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 04.12.2022 № 2627дск, з 22 березня 2023 року.
Під час проходження військової служби на посаді радіотелеграфіста групи радіозв`язку взводу зв`язку 4-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 , 28 квітня 2023 року при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи на південно-східній околиці смт Білогорівка Лисичанської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, від ворожого обстрілу отримав мінно-вибухову травму: вогнепальне уламкове поранення правої сідничної ділянки, правої гомілки з ураженням правого сідничного нерву, у вигляді плегії правої стопи, виражений парез м`язів-згиначів гомілки, сенсорних, нейротрофічних розладів, невропатичного болю. Невротичний синдром. Двобічна сенсоневральна приглухуватість.
Згідно з довідкою №588/НГУ Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» медичної (військово-лікарської) комісії: Наслідки мінно-вибухової травми (28.03.2023) вогнепальне уламкове поранення правої сідничної ділянки з наявністю стороннього тіла металевої щільності, ураженням правого сідничного нерву, правої гомілки, акубаротравми без пошкодження цілісності барабанних перетинок. 
Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. 
06.01.2026 позивач звернувся до командира стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 із рапортом про виплату йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень відповідно п.п.3, 4 постанови Кабінету міністрів України від 11.02.2025 №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”.
На вказане звернення відповідач листом від 12.01.2026 №1/61/10-152-2026 повідомив про відсутність підстав для виплати вказаної винагороди з огляду на те, що строк безпосередньої учкасті позивача у бойових діях у районах їх ведення становить менше 6 місяців.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у виплаті вищевказаної одноразової грошової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині розгляду рапортів позивача про звільнення з військової служби, суд зазначає таке.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі – Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
У свою чергу, правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII) (тут і далі у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153), якою також затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі – Порядок №153).
Пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є:
громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу;
Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Пунктом 4 Постанови №153 установлено, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання
Тобто, право на виплату спірної грошової допомоги (винагороди) у сумі 1 000 000 млн. грн. має особа, яка до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років прийнята або призвана на військову службу під час воєнного стану, не притягалась до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, а також брала безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою КМУ №153, або у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни.
Як встановлено судом згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ від 24.11.2021 №233 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, зокрема ОСОБА_1 , який призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №88 від 10.04.2022 оголошено кількість діб для ОСОБА_1 , який приймав безпосередню участь у бойових діях з 24.02.2022 по 28.02.2022 та з 01.03.2022 по 28.03.2022.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.11.2022 №278мтд оголошено про прийняття ОСОБА_1 на військову службу з укладенням контракту про проходження військової служби в НГУ.
Згідно з довідкою №588/НГУ Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» медичної (військово-лікарської) комісії: Наслідки мінно-вибухової травми (28.03.2023) вогнепальне уламкове поранення правої сідничної ділянки з наявністю стороннього тіла металевої щільності, ураженням правого сідничного нерву, правої гомілки, акубаротравми без пошкодження цілісності барабанних перетинок. 
Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача усіх складових для нарахування та виплати вищевказаної допомоги, а саме:
23.11.2021 призваний на строкову військову службу, тобто до часу введення воєнного стану;
23.11.2022 укладено контракт про проходження військової служби в НГУ, тобто під час воєнного стану;
Брав безпосередню участь у бойових діях в районі ведення воєнний (бойових) дій;
Вік станом на час укладення контракту – 22 роки (01.03.2000 р.н.);
Наявність поранення, одержаного під час захисту Батьківщини.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду на підставі абзацу 4 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року №153.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.
Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позову ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди відповідно до абзацу 4 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) одноразову грошову винагороду на підставі абзацу 4 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ