Справа № 504/1699/26
Номер провадження 1-кп/504/521/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026164330000098 від 24.03.2026 року за обвинуваченням  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ясинувата Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався в останнє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»№ 40/2026 від 12.01.2026, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 № 4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, скоїв умисний корисливий злочин при наступних обставинах. 
Так, 24.03.2026 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території приміщення пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , помітив мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 , визначив його об`єктом свого злочинного посягання. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та не зможе завдати перешкод реалізації його злочинного умислу, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно викрав в приміщенні пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Tecno Spark GO 2023 BF7 4/64 Gb Czarny HН» вартістю 2799 гривень 75 копійок із карткою пам`яті марки «MicroSDXC 512GB UHS-I Class 10 Kingston Canvas Select Plus», вартістю 2657 гривень 93 копійок. 
Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 5457 гривень 68 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вищевказаного діяння визнав повністю, щиро розкаявся, надав детальні показання, які відповідають встановленим судом обставинам, вказавши, що завдану майнову шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі, оскільки її мобільний телефон на наступний день після вчинення злочину був їй повернутий.
Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву від 17.04.2026 року, за змістом якої вона просить провести судовий розгляд без її участі. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є доведена в повному обсязі. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Суд враховує думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, не заперечував, щодо застосування дії ст. 75 КК України. Потерпіла не висловила думки, щодо міри та виду покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому. 
Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України та пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. 
Враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. 
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. 
Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Теспо Spark GO 2023 BF7 4/64 Gb Czarny HH» у корпусі темно-синього кольору, який має IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та містить сім картку мобільного оператора НОМЕР_3 із картою пам?яті марки «MicroSDXC 512GB UHS-I Class 10 Kingston Canvas Select Plus R150MB/s» повернути потерпілій ОСОБА_5 ; карту пам`яті MicroCD «Goodram» залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Доброславський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей визначених ст. 394 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:          ОСОБА_1