Номер справи 175/7675/26
Номер провадження 1-кп/175/624/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року селище Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №12025042130000592 від 02.05.2025, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпропетровськ, громадянин України, освіта середня, одружений, фізична особа-підприємець, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.161 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до статті 1 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 та ратифікованої Україною 17.07.1997, всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства. 
Згідно з положеннями частини 1 статті 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. 
Відповідно до положень статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.
Так, ОСОБА_5 , діючи з єдиною метою розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті щодо юдеїв (зокрема хасидів), євреїв, з метою образи почуттів юдеїв (зокрема хасидів) у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, в порушення положень, передбачених Загальною декларацією прав людини та Конституцією України, щодо прав людини незалежно від етнічного походження, а також права на свободу світогляду і віросповідання, усвідомлюючи, що поширені публікації та дописи в соціальних мережах є загально доступними для суспільства, діючи умисно і цілеспрямовано, маючи попередньо створений у соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 персональний обліковий запис « ОСОБА_7 » розміщував загальнодоступні публікації.
01.11.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон марки Poco M5 imei НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , через мережу «Інтернет», маючи в телефоні встановлений мобільний додаток соціальної мережі «Facebook», перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «Яку країну можна збудувати якщо....».
20.12.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «Християнство ....». Разом з тим, у публікації наявний відеозапис, зміст якого починається словами: «Поки їздила по Києву не бачила ні одного борду із привітанням....».
23.12.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): ««Християнство і розум не можуть існувати одночасно. Франсуа Аруе ( ОСОБА_8 ). Багато хто з українців ще святкують єврейські свята, ось погляд на ті свята єврейської еліти....»
04.01.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «Лживые...».
14.02.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): ««На фото Начальник ІНФОРМАЦІЯ_8 . Зверніть увагу на прапор....».
30.12.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «"Свято? Наближається?" Про ... "Новий рік"....».
22.02.2025 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «У владі росії і України 100% ...».
06.03.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «Це обряд чого ??? Нам церков раніше ...».
13.05.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 у такий же спосіб та з використанням тих самих засобів, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно та цілеспрямовано розмістив публікацію в обліковому записі « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 із текстом, який починається словами (мовою оригіналу): «Це обряд чого ???...».
Відповідно до висновку експерта від 02.02.2026 року № СЕ25-167/Л/3/1 у вказаних публікаціях від користувача « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 міститься :
щодо певної етнічно-релігійної групи (євреїв, юдеїв):
- покладає відповідальність за війну між Росією та Україною на конкретну національну групу - євреїв, звинувачення їх;
- послідовники Хабаду (релігійної течії хасидизму, напрямку юдаїзму) виразно протиставляються українському народу як такі, що знаходяться на іншому боці, є ворогами;
- використання лексичної одиниці «чужидський», що є образливою для євреїв та підкреслює віддаленість, ворожість єврейських традицій українцям;
- розгорнуті, аргументовані думки, міркування, доводи щодо наявності ідеологічно-культурної експансії євреїв, торжества юдаїзму над українцями та їх віруваннями;
- юдеям, їхнім традиціям приписуються недоброзичливі та зловорожі дії й наміри;
- пояснення появи деяких юдейських традицій унаслідок потреби приховати справжні мотиви святкування;
- вульгаризований та просторічний опис елементів юдейських традицій;
- привернення уваги українців до того, ніби євреї їх обманюють, де у висловлюванні дібрані винятково огидні, вульгаризовані фразеологічні сполуки, що за своєю природою мають високий експресивний індекс, посилюють емоційне забарвлення тексту та підвищують потенційний відгук реципієнта;
- подається інформація про те, нібито звичаї і вірування євреїв цілеспрямовано та успішно нав`язуються українцям;
- розповідається, що євреї (юдеї) знищили релігію українців та замінили її своєю;
- береться відповідальність на свою етнічну групу (євреїв) від імені автора цитованого тексту за війни та революції в історичному розрізі;
- описується всеохопність «захоплення» умів і традицій українців євреями, вказується на прагнення і нібито фактичне панування євреїв над українцями в усіх сферах життя і держави;
- звинувачення євреїв (юдеїв) у тому, що вони поработили весь світ, як символ чого всюди встановлюють Менори (єврейський світильник, семисвічник), представляється як перемога над слов`янами,
- євреї звинувачуються у вбивствах українців;
- закликом до вбивства конкретної етнічно-релігійної групи - євреїв (юдеїв), що звинувачує одну етнічно-релігійну групу у прагненні панування над іншою етнічною групою, протиставляє та зіштовхує їх як ворожі групи,
що загалом розповідає, пояснює, доводить наявність спрямованої культурно-ідеологічної експансії євреїв (юдеїв) проти інших народів, зокрема українського; зневажливо та вульгаризовано описує окремі юдейські традиції, звинувачує євреїв у вбивствах українців, та у відповідь закликає вбивати євреїв, протиставляє два народи як непримиримих ворогів, протиставляє та зіштовхує їх, тобто розпалює релігійну, національну ворожнечу
щодо окремої нації (української):
- відмова українцям у можливості протистояти, думати, мислити;
-українська нація називається нацією морально деградованих уродів як наслідок перерахування мовцем ряду вкрай негативних, злочинних ознак окремих груп, що різко та грубо ображає українську націю в цілому;
- характерні, з точки зору автора, негативні риси окремих груп населення переносяться на українську державу вцілому,
що принижує національну честь і гідність українців; 
щодо певної релігії, релігійного напрямку (християнства, православ?я):
- християнство називається «видуманим», вказується на «несправжність» релігії;
- християнство представляється як несправжня релігія, інструмент «єврейської конспірації»;
- священнослужитель православної церкви шляхом порівняння асоціюється із чортом, який вибрався із пекла, а православний ритуал - із обрядом нечистої сили, що характеризує православ`я як злу, нечисту, пекельну релігію тощо, 
що заперечує справжність однієї релігії, представляє її в негативному світлі, зближує зі злом, розпалює релігійну ворожнечу, потенційно ображає почуття громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.
Отже, вказані публічно розповсюджені висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.161 КК України як умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті, образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.
Оскільки згідно висновку експерта від 02.02.2026 №СЕ25-167/Л/3/1 інкриміновані обвинуваченому публікації спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з релігійними переконаннями, суд не наводить повні тексти дописів, щоб запобігти зайвому негативному впливу та образі почуттів громадян.
Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 10.06.2026 відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту даної угоди викладено формулювання обвинувачення за ч.1 ст.161 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому засіданні. 
Також у вказаній угоді сторони визначили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст.161 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до змісту угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, обмеження, підстави оскарження вироку, наслідки невиконання угоди і відповідальність за ст.389-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України визнав повністю, обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор та захисник просили затвердити угоду і призначити узгоджене покарання.
Суду представлено письмову згоду потерпілого ОСОБА_9 на укладення угоди про визнання винуватості.
Перевіряючи відповідність угоди вимогам КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд відповідно до вимог ст.474 КПК України з`ясував у обвинуваченого усвідомлення порядку на наслідків укладення угоди, а саме: що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вчинений обвинуваченим злочин за ч.1 ст.161 КК України відповідно до ст.12 відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд заслухав сторони і переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд дійшов висновку про наявність підстав до затвердження угоди оскільки вона відповідає вимогам КПК України.
Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який працює, одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявна обставина, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, а саме - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
За таких обставин обґрунтованим є узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Так, відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.
За ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (п.4 ч.1 ст.96-2 КК України).
В ході судового розгляду встановлено, що належний ОСОБА_5 мобільний телефон Poco M5 imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, оскільки, використовуючи мобільний телефон, обвинувачений публічно розповсюджував висловлювання, спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а тому телефон підлягає конфіскації. 
Оскільки судом вирішено застосувати спеціальну конфіскацію, накладений 18.03.2026 ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра арешт на мобільний телефон обвинуваченого на підставі ч.4 ст.174 КПК зберігається. 
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.06.2026, укладену між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 25030 (двадцять п`ять тисяч тридцять) гривень 72 копійки.
На підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки Poco M5 imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який зберігається у камері речових доказів Відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, та конфіскувати його безоплатно у власність держави.
Речові докази - DVD-R диск із записом огляду та DVD-R диск із записом обшуку - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. 

Суддя ОСОБА_1