ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 908/2252/22 (905/400/22) 

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації"
на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025
та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026
у справі № 908/2252/22 (905/400/22)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Логістик Сістем" - боржник у виконавчому провадженні
про стягнення 242 182 грн 71 коп. штрафу
в межах справи № 908/2252/22
про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь".

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - ПрАТ "МК "Азовсталь") звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність "Глобал Логістик Сістем" (далі - ТОВ "Глобал Логістик Сістем") про стягнення штрафу у розмірі 242 182,71 грн на підставі п.13.1, п.10.35 та п.11.9 договору про транспортне обслуговування №2020/9УБТТО від 01.01.2020.

Рішенням від 21.09.2022 у справі № 905/400/22 Господарський суд Донецької області позовні вимоги ПрАТ "МК "Азовсталь" до ТОВ "Глобал Логістик Сістем" про стягнення штрафу у розмірі 242182,71 грн задовольнив частково, стягнув з ТОВ "Глобал Логістик Сістем" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" штраф у розмірі 72000,00 грн, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1080,00 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 у справі №905/400/22 рішення Господарського суду Донецької області від 21.09.2022 було скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог; прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено в частині стягнення штрафу у розмірі 170182 грн 71 коп. та стягнуто з ТОВ "Глобал Логістик Сістем" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" штраф у розмірі 170 182 грн 71 коп.; в іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 21.09.2022 у справі № 905/400/22 залишено без змін; стягнуто з ТОВ "Глобал Логістик Сістем" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" витрати з оплати судового збору у розмірі 2 552 грн 74 коп. за подання позовної заяви та витрати з оплати судового збору у розмірі 3 829 грн 11 коп. за подання апеляційної скарги.

06.02.2023 Господарський суд Донецької області на примусове виконання судових рішень видав відповідні накази у справі №905/400/22 про стягнення з ТОВ "Глобал Логістик Сістем" (далі, також Боржник) на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" (далі, також Стягувач) грошових коштів. Загальна сума стягнення становить 249 644 грн 56 коп. 
Вказані накази пред`явлені ПрАТ "МК "Азовсталь" для примусового виконання. 
Окремими постановами від 03.04.2023 державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області відкрив виконавчі провадження № 71435215, №71435253, №71435300 та № 71435490 за наказами, виданими Господарським судом Донецької області 06.02.2023 у справі № 905/400/22.
Постановою від 06.04.2023 державний виконавець Приморського ВДВС у м.Маріуполі об`єднав виконавчі провадження № 71435215, № 71435253, №71435300 та № 71435490 у зведене виконавче провадження № 71504305. 
У жовтні 2025 року до Господарського суду Донецької області надійшла заява ПрАТ "МК "Азовсталь" в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником. У поданій заяві позивач, як стягувач у виконавчих провадженнях за наказами господарського суду по справі № 905/400/22, просить звернути стягнення у розмірі 249 644 грн 56 коп. на грошові кошти ТОВ "Будівельне управління механізації", яке має заборгованість перед боржником - ТОВ "Глобал Логістик Сістем", яка підтверджена рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №902/663/22, в рахунок погашення заборгованості згідно з судовими наказами Господарського суду Донецької області від 06.02.2023 у справі № 905/400/22.
Короткий зміст ухвали та постанови судів першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025 заяву ПрАТ "МК "Азовсталь" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задоволено та звернуто стягнення на грошові кошти в розмірі 249 644 грн 56 коп., що належать ТОВ "Будівельне управління механізації", яке має заборгованість перед боржником ТОВ "Глобал Логістик Сістем", підтверджену рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/663/22, в рахунок погашення заборгованості за наказами Господарського суду Запорізької області від 06.02.2023 у справі №905/400/22 про стягнення коштів з ТОВ "Глобал Логістик Сістем" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" у зведеному виконавчому провадженні № 71504305.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Будівельне управління механізації" не довело своїх тверджень про припинення свого зобов`язання перед ТОВ "Глобал Логістик Сістем", яке підтверджено судовим рішенням від 13.09.2022 у справі № 902/663/22, належними (стаття 76 ГПК України), допустимими (стаття 77 ГПК України) та достовірними (стаття 78 ГПК України) доказами. 

Натомість, з матеріалів справи слідує наявність у Стягувача у виконавчому провадженні за наказами суду від 06.02.2023 по справі № 905/400/22 права на отримання заборгованості Боржника - ТОВ "Глобал Логістик Сістем" за рахунок звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Будівельне управління механізації", що має заборгованість перед Боржником, яка підтверджена рішенням суду від 13.09.2022 у справі № 902/663/22.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Будівельне управління механізації" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025 у справі №908/2252/22(905/400/22) залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025 залишено без змін. 

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Будівельне управління механізації", яке має заборгованість перед боржником - ТОВ "Глобал Логістик Сістем", в порядку статті 336 ГПК України. Адже належних доказів повного виконання рішення у справі № 902/663/22 ТОВ "Будівельне управління механізації" матеріали справи на момент розгляду заяви судом першої інстанції не містили.

Щодо долученого скаржником до апеляційної скарги нового доказу - договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023, укладеного між ТОВ "Будівельне управління механізації" та ТОВ "Глобал Логістик Сістем", апеляційний господарський суд з посиланням на положення статті 269 ГПК України виснував про відсутність підстав для його прийняття судом апеляційної інстанції з огляду не доведення скаржником неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції з причин, які об`єктивно від нього не залежали.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

ТОВ "Будівельне управління механізації" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 скасувати, "постановити ухвалу, якою направити справу №908/2252/22 (905/400/22) на новий розгляд до суду апеляційної інстанції".

Скаржник вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням статті 86 ГПК України, оскільки суди першої та апеляційної інстанції не повно встановили та не вивчили всебічно дійсні обставини справи, не надали належної оцінки матеріалам справи, поданим доказам та доводам відповідача, не врахували наявність доказів, які підтверджують відсутність заборгованості ТОВ "Будівельне управління механізації" перед боржником ТОВ "Глобал Логістик Сістем". 

Крім того зазначає про порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, а саме, статті 269 ГПК України, стверджуючи про безпідставну відмову у прийнятті нового доказу - договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023.

Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило. 

Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду 

За змістом статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання щодо звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 326 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012).

Відповідно до частини першої статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Відповідно до сформованої практики Верховного Суду щодо застосування статті 336 ГПК України, викладеної, зокрема, у постановах від 17.01.2023 у справі №904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі №910/8613/19, такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. 

При розгляді заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватися доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 ГПК України.

Факт існування заборгованості не обов`язково має підтверджуватись судовим рішенням. За відсутності такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру, спірності чи безспірності.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.12.2024 у справі № 902/831/23).

За своєю правовою природою положення статті 336 ГПК України не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстав відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі №910/8613/19.

Остаточне рішення за результатами розгляду заяви, поданої в порядку, передбаченому статтею 336 ГПК України, має бути прийняте з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №904/1182/20.
Отже, під час розгляду у порядку статті 336 ГПК України заяви ПрАТ "МК "Азовсталь" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, важливим є встановити факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватися доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 ГПК України.

У справі, що розглядається, позивач як стягувач у виконавчих провадженнях за наказами господарського суду по справі № 905/400/22, просить звернути стягнення у розмірі 249 644 грн 56 коп. на грошові кошти ТОВ "Будівельне управління механізації", яке має заборгованість перед боржником - ТОВ "Глобал Логістик Сістем", яка підтверджена рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №902/663/22, в рахунок погашення заборгованості згідно з судовими наказами Господарського суду Донецької області від 06.02.2023 у справі № 905/400/22.

Як слідує зі змісту оскаржуваних рішень, суди надали оцінку доводам та доказам, які подані сторонами. Зокрема, судами акцентовано увагу на тому, що окремими постановами про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2023 державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області відкрив виконавчі провадження №71435215, № 71435253, № 71435300 та № 71435490 за наказами, виданими Господарським судом Донецької області 06.02.2023 в рамках справи №905/400/22. Постановою від 06.04.2023 державний виконавець об`єднав виконавчі провадження №71435215, №71435253, № 71435300 та № 71435490 у зведене виконавче провадження №71504305. Однак, фактично, стягнення не відбувалось, платіжні інструкції про списання коштів з рахунків боржника в установах банків не виконувались за недостатністю коштів, накази залишаються невиконаними, що підтверджується наданою суду інформацією Приморського ВДВС у м. Маріуполі (вих. № 22.18/9-29579 від 06.11.2025). Загальна сума стягнення дорівнює 249 644 грн 56 коп.

Суди надали оцінку доводам ТОВ "Будівельне управління механізації" та встановили, що представлені ним докази на підтвердження припинення свого зобов`язання перед ТОВ "Глобал Логістик Сістем" ТОВ "Будівельне управління механізації" пов`язує зі звірянням взаємних розрахунків за договором № ВППТ 1209 від 07.09.2021 та договором оренди та складанням Акту звірки, що не відповідає вимогам доказування.

Суди встановили, що первинні документи, які б свідчили про вчинення правочину зарахування зустрічних однорідних вимог по зустрічних договірних грошових зобов`язаннях ТОВ "Будівельне управління механізації" та ТОВ "Глобал Логістик Сістем" відсутні; Акт звірки не містить даних та відомостей щодо особи, яка його підписала зі сторони ТОВ "Глобал Логістик Сістем" (посада, прізвище підписанта - не вказані).

При цьому вірно зазначили, що Акт звірки взаємних розрахунків не є належним доказом виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/663/22, оскільки він не є правочином, у тому числі й правочином зустрічного зарахування та не свідчить про волевиявлення сторін про таке зарахування з відповідними наслідками (припинення зобов`язань) та не є підтвердженням припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 по справі №910/1389/18). 

Враховуючи зміст аргументів ТОВ "Будівельне управління механізації" суд першої інстанції ухвалою від 02.12.2025 зобов`язував це Товариство надати належні докази припинення зобов`язань перед ТОВ "Глобал Логістик Сістем", які підтверджені рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/663/22, відповідно до договору/закону (глава 50 Цивільного кодексу України), зокрема, у випадку зарахування зустрічних однорідних вимог - надати докази вчинення такого правочину з дотриманням положень статей 601, 602 Цивільного кодексу України. 

Водночас, докази виконання ТОВ "Будівельне управління механізації" вимог вказаної ухвали в матеріалах справи відсутні.

Відтак, не надавши оригіналів документів, як то вимагав суд, ТОВ "Будівельне управління механізації" не довело своїх тверджень про припинення свого зобов`язання перед ТОВ "Глобал Логістик Сістем", яке підтверджено судовим рішенням від 13.09.2022 у справі № 902/663/22, належними та допустимими доказами.

Натомість, з матеріалів справи слідує наявність у стягувача у виконавчому провадженні за наказами суду від 06.02.2023 по справі № 905/400/22 - ПрАТ "МК "Азовсталь" права на отримання заборгованості боржника - ТОВ "Глобал Логістик Сістем" за рахунок звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Будівельне управління механізації", що має заборгованість перед боржником, яка підтверджена рішенням суду від 13.09.2022 у справі № 902/663/22.

Саме з огляду на зазначене, суди і дійшли обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви стягувача шляхом звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 249 644 грн 56 коп, що належать ТОВ "Будівельне управління механізації", яке має заборгованість перед боржником ТОВ "Глобал Логістик Сістем", підтверджену рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №902/663/22, в рахунок погашення заборгованості за наказами Господарського суду Запорізької області від 06.02.2023 у справі № 905/400/22 про стягнення коштів з ТОВ "Глобал Логістик Сістем" на користь ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" у зведеному виконавчому провадженні № 71504305.

Щодо відмови апеляційним господарським судом у долученні доданого до апеляційної скарги нового доказу - договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023, укладеного між ТОВ "Будівельне управління механізації" та ТОВ "Глобал Логістик Сістем", колегія суддів зазначає таке.

Частина восьма статті 80 ГПК України передбачає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У свою чергу стаття 269 ГПК України, якою встановлені межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачає, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз статей 80 та 269 ГПК України свідчить про те, що єдиний виняток, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, з причин, що не залежали від учасника справи, тягар доведення яких також покладений на останнього (подібні за змістом висновки щодо застосування статті 269 ГПК України викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 03.06.2025 у справі № 914/855/24).

Наявність таких обставин у даній справі апеляційним судом не встановлена та скаржник про такі обставини не зазначає. 

Досліджуючи причини неподання вказаного доказу у суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції врахував, що договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023 до суду першої інстанції наданий скаржником не був. 

При цьому встановив, що в апеляційній скарзі не наведено жодних обставин щодо неможливості подання зазначеного доказу до суду першої інстанції, враховуючи, що ухвалою суду від 02.12.2025 суд першої інстанції зобов`язував скаржника надати належні докази припинення зобов`язань перед ТОВ "Глобал Логістик Сістем", які підтверджені рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/663/22, відповідно до договору/закону (глава 50 Цивільного кодексу України), зокрема, у випадку зарахування зустрічних однорідних вимог - надати докази вчинення такого правочину з дотриманням положень статей 601, 602 Цивільного кодексу України. 

Вказане свідчить про відсутність перешкод для подання зазначеного доказу до суду першої інстанції в процесі розгляду судом заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

За імперативним приписом частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки скаржник не навів жодних причин неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції, що об`єктивно не залежали від нього, суд апеляційної інстанції обґрунтовано та правильно виснував про відсутність підстав для прийняття судом апеляційної інстанції нового доказу - договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023, укладеного між ТОВ "Будівельне управління механізації" та ТОВ "Глобал Логістик Сістем".

Відтак, посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції статей 80 та 269 ГПК України не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Верховний Суд також зазначає про те, що доводи ТОВ "Будівельне управління механізації", наведені у касаційній скарзі, зводяться до не дослідження судами наявних в матеріалах справи доказів, до не встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, до необхідності здійснення судом касаційної інстанції переоцінки доказів, які були в повному обсязі досліджені судами з наданням їм належної оцінки, що з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не є компетенцією суду касаційної інстанції. 

Тож доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження і не дають підстав для висновку про порушення господарськими судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

Пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

З огляду на те, що наведені в касаційній скарзі доводи про неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 та залишає касаційну скаргу ТОВ "Будівельне управління механізації" без задоволення.

Судові витрати

Оскільки касаційна скарга задоволенню не підлягає, то згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 у справі №908/2252/22 (905/400/22) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Огороднік К. М.
Судді Васьковський О.В.
Погребняк В.Я.