Справа № 175/5213/25
Провадження № 2/175/1275/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючої судді Озерянської Ж.М.
з участю секретаря Рожкової Д.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Слобожанське цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Донецької обласної державної адміністрації, третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмета позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді грошових коштів, що обліковуються на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_2 зі всіма відсотками і компенсаціями, а саме: - рахунок у ТВБВ №10003/0240: № НОМЕР_1 , відкритий 25.08.2016 р. в установі філії – Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», залишок коштів 55430,96 грн.; та недоотримана пенсія в розмірі 4269,98 грн., що належала ОСОБА_2 на підставі відповіді відділу опрацювання документації №2 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.12.2023 року №0400-010502-6/212862. Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. від 24.12.2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у позивачки документу – довідки про місце реєстрації та склад сім`ї спадкодавця станом на день відкриття спадщини, зокрема, нотаріус вказує, що у зв`язку з тим, що спадкоємцем не була надана довідка про місце реєстрації та склад сім`ї померлої, нотаріус позбавлений можливості встановити осіб, які могли прийняти спадщину шляхом сумісного проживання з померлою особою та у зв`язку з цим перевірити коло спадкоємців. Додатково нотаріус роз`яснила, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів для вирішення зазначеного питання їй слід звернутися до суду. Враховуючи постанову нотаріуса позивачка звернулася до суду за захистом свого порушеного права.  
Позивачка та її представник адвокат Нікітюк Андрій Миколайович в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровське, Донецька область, право власності на: грошові кошти, що обліковуються на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_2 зі всіма відсотками і компенсаціями, а саме: - рахунок у ТВБВ №10003/0240: № НОМЕР_1 , відкритий 25.08.2016 р. в установі філії – Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», залишок коштів 55430,96 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє; недоотриману пенсію в розмірі 4269,98 грн., що належала ОСОБА_2 на підставі відповіді відділу опрацювання документації №2 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.12.2023 року №0400-010502-6/212862. Судові витрати просили залишити за позивачкою. 
Представник Донецької обласної державної адміністрації надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, надала суду відзив на позов, в якому зазначає, що оскільки Донецька обласна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і не наділена публічним обов`язком у спадкових правовідносинах, вона не може виступати відповідачем у справі. Додатково звертає увагу на зміну нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, що відбулася у 2025 році. Наказом Міністерства юстиції України від 14.02.2025 року № 405/5 було внесено зміни до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ці зміни безпосередньо стосуються питань підтвердження місця відкриття спадщини в умовах відсутності (неможливості надання) відповідної довідки з реєстру територіальної громади. Відповідно до нового підпункту 1.13 пункту 1 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місце відкриття спадщини підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, довідкою про реєстрацію місця проживання спадкодавця, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (зокрема, рішенням суду). Водночас, згідно з новим підпунктом 1.14 пункту 1 глави 10 Розділу II цього ж Порядку у разі відсутності у спадкоємців документа, що підтверджує місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином, з 2025 року законодавство визначає належний правовий механізм дій спадкоємця у разі неможливості отримати довідку про реєстрацію місця проживання померлої особи. Отже, пред`явлення позовних вимог до Донецької обласної державної адміністрації є помилковим обранням способу захисту.
Перша черкаська державна нотаріальна контора надала суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровське, Донецька область. Про слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. 
Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи суд дійшов до наступного. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кіровським міським РАЦС Харцизського району Донецької області, 25.07.1967 р., є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком вказаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження – с. Теремці, Чорнобильський район, Київська область, Україна. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_5 на підставі чого змінила своє прізвище із ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , видане Відділом РАЦС в м. Кіровськ Донецької області 18.11.1989 р. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , місце смерті – місто Кіровське, Донецька область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.03.2023 року.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. 
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Відповідно до ч.1 ст. 1127 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 
Відповідно до ч.2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. 
Відповідно до положень ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Згідно ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 
Відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальним правилом місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Згідно із ч.3 ст.1221 ЦК України, в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. 
Відповідно до ст.66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. 
Відповідно ст. ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, регламентується ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Положенням ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Законом не встановлюється правил обрання місця подання першої заяви (немає прив`язки до реєстрації місця проживання фізичної особи чи довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи).
20.03.2023 року ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, звернулась до Першої черкаської державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 . 
Того ж дня, 20.03.2023 року на підставі вищевказаної заяви у першій черкаській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за № 114/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71845662 від 20.03.2023 року. 
26.04.2023 року інший спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_2 – ОСОБА_8 надав заяву про відмову від права прийняття належної йому спадщини за законом на користь ОСОБА_1 . 
Таким чином зі спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , що бажає прийняти спадщину. 
23.12.2024 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори вже із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти - недоотриману пенсію, що обліковується на банківському рахунку, відкритому на ім`я померлої ОСОБА_2 , в АТ «Державний ощадний банк України». 
Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Лариси Василівни від 24.12.2024 року (спадкова справа заведена в умовах воєнного стану 114/2023) відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 документу – довідки про місце реєстрації та склад сім`ї спадкодавця станом на день відкриття спадщини, зокрема, нотаріус вказує, що у зв`язку з тим, що спадкоємцем не була надана довідка про місце реєстрації та склад сім`ї померлої, нотаріус позбавлений можливості встановити осіб, які могли прийняти спадщину шляхом сумісного проживання з померлою особою та у зв`язку з цим перевірити коло спадкоємців. 
Додатково нотаріус роз`яснила ОСОБА_1 , що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів для вирішення зазначеного питання їй слід звернутися до суду. 
Згідно із ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. 
Ч.1 ст.55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. 
Згідно із ч.1 ст.64 Основного Закону конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. При цьому, захист порушеного права спадкоємця на спадщину в судовому порядку можливий лише за умови відсутності такої можливості в позасудовому порядку. 
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
У Постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6164 ц.с. чітко зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29ЦК України.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». 
Зі змісту ст. 1296 ЦК України випливає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. 
Положеннями ст.ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
17.02.2025 року представник позивача адвокат Нікітюк Андрій Миколайович звернувся до Донецької обласної державної адміністрації з адвокатським запитом з проханням надати довідку про склад осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.06.2022 року – на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 для визначення можливого кола спадкоємців, які постійно проживали зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та вважалися такими, що фактично прийняли спадщину. В даній довідці адвокат просив вказати прізвище, ім`я та по-батькові, дати народження зареєстрованих за даною адресою осіб. 
20.02.2025 року за вих.№ 6/468/0/41-25/03.3 на адресу представника позивача адвоката Нікітюка Андрія Миколайовича від Донецької обласної державної адміністрації (Департамент економіки) надійшла відповідь, згідно якої було роз`яснено, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 №1351-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» місто Кіровське перейменоване на місто Хрестівка. 
Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» м. Хрестівка - адміністративний центр Хрестівської територіальної громади. Орган реєстрації не створено та не здійснюється ведення реєстру територіальної громади у м. Хрестівка Горлівського району Донецької області у зв`язку з тим, що згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької області, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 07.04.2014 року. 
Населені пункти Горлівського району Донецької області, зокрема м. Хрестівка, включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 117-р). Також, як вбачається з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004, вся територія Горлівського району Донецької області тимчасово окупована Російською Федерацією. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до цього часу.
На виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку Указом Президента України від 24.02.2022 року № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» утворено Донецьку обласну військову адміністрацію, статусу якої набула Донецька обласна державна адміністрація.
У зв`язку з тим, що адміністративний центр Донецької області м. Донецьк тимчасово окуповано російською федерацією, Донецька обласна державна адміністрація на території Донецької області виконує повноваження Донецької обласної ради. 
Облдержадміністрація є місцевим органом виконавчої влади, який діє на підставі Конституції України, законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану», та не наділена повноваженнями з реєстрації місця проживання, формування та ведення реєстрів територіальних громад, внесення до них відомостей, обліку задекларованого місця проживання/зміни місця проживання особи та не є органом вищого, рівня або правонаступником міських, селищних, сільських рад та їх виконавчих органів. Облдержадміністрація та її структурні підрозділи не є розпорядниками запитуваної інформації. 
Надання відомостей про зареєстрованих осіб у м. Хрестівка (до перейменування - м. Кіровське) Горлівського району Донецької області, не вбачається можливим у зв`язку з тим, що орган реєстрації не створено та не здійснюється ведення реєстру територіальної громади, а всі облікові дані залишились на тимчасово окупованій території. 
Відповідно до відповіді АТ «Державний ощадний банк України» від 27.11.2024 року №46/12-05/145549/2024/БТ, наданої на запит державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 22.11.2024 р. наявна інформація та рахунок у наступній установі філії – Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк»: у ТВБВ №10003/0240: № НОМЕР_1 – сума залишку 55430,96 грн., відкритий 25.08.2016р. Заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє. 
Відповідно до відповіді відділу опрацювання документації №2 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.12.2023 року №0400-010502-6/212862, наданої на запит державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) становить 4269,98 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят дев`ять грн. 98 коп.). 
З огляду на вищезазначені обставини та враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 за свого життя була власником вищевказаних грошових коштів, що знаходяться на рахунку АТ «Державний ощадний банк України», та грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, які увійшли до складу спадщини, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців, які звертались із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про право на спадщину не має, крім того, інші спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується, зокрема, свідоцтвом про смерть рідного батька ОСОБА_1 та чоловіка померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті – місто Кіровське, Донецька область, таким чином, позивачка ОСОБА_1 подавши заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , вважається такою, що фактично прийняла спадщину, проте, з об`єктивних причин не має можливості в нотаріальному порядку реалізувати своє право на спадкове майно, і тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з позовом за захистом свого порушеного права. 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». 
Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відповідно до п.24 якої при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Враховуючи відсутність інших спадкоємців, крім позивачки ОСОБА_1 , а також з огляду на те, що у м. Хрестівка Горлівського району Донецької області орган реєстрації не створено та не здійснюється ведення реєстру територіальної громади у зв`язку з тим, що згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької області, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 07.04.2014 року, належним відповідачем у справі є Донецька обласна військова адміністрація.
Суду надано належні та допустимі докази на підтвердження факту належності спадкодавцю  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровське, Донецька область спадкового майна у вигляді грошових коштів, що обліковуються на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_2 зі всіма відсотками і компенсаціями, а саме: - рахунок у ТВБВ №10003/0240: № НОМЕР_1 , відкритий 25.08.2016 р. в установі філії – Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», залишок коштів 55430,96 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє; та недоотриманої пенсії в розмірі 4269,98 грн., що належала ОСОБА_2 на підставі відповіді відділу опрацювання документації №2 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.12.2023 року №0400-010502-6/212862.
Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка  ОСОБА_1  є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровське, Донецька область, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги  ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Разом з тим суд не бере до уваги доводи представника Донецької обласної державної адміністрації про те, що пред`явлення позовних вимог до Донецької обласної державної адміністрації є помилковим обранням способу захисту у зв`язку зі зміною нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, що відбулася у 2025 році, оскільки Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена 24 грудня 2024 року, задовго до винесення Наказу Міністерства юстиції України від 14.02.2025 року № 405/5 було, яким внесено зміни до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 
Судові витрати суд вважає за необхідне віднести за рахунок позиваки, яка сама виявила таку ініціативу. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1227, 1228, 1233, 1234, 1235, 11236, 1258, 1268, 1296, 1270 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 12, 13, 76, 130, 141, 142, 263, 264, 265, 266 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом – задовольнити.  
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце державної реєстрації адреси проживання: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровське, Донецька область, право власності на грошові кошти, що обліковуються на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_2 зі всіма відсотками і компенсаціями, а саме: - рахунок у ТВБВ №10003/0240: № НОМЕР_1 , відкритий 25.08.2016 р. в установі філії – Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», залишок коштів 55430,96 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце державної реєстрації адреси проживання: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровське, Донецька область, право власності на недоотриману пенсію в розмірі 4269,98 грн., що належала ОСОБА_2 на підставі відповіді відділу опрацювання документації №2 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.12.2023 року №0400-010502-6/212862. 
Судові витрати залишити за рахунок позивачки.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя   Озерянська Ж.М.