ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 квітня 2026 року справа №200/2519/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., секретаря судового засідання Бабіч Є.О., за участю представника відповідача Моткової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 р. у справі № 200/2519/25 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУДПС), у якому просила: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 539903-2413-0515-UA14120090000098500 від 29.12.2023 року за формою “Ф” про донарахування та сплату суми податкового зобов`язання “земельний податок з фізичних осіб” за 2023 рік в сумі 267 782,69 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року, позов задоволено, а саме суд:
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми “Ф” № 539903-2413-0515-UA14120090000098500 від 29.12.2023 року на суму 267 782,69 грн.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187, адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2142 (дві тисячі сто сорок дві) гривні 26 коп.
Відповідач, не погодившись з таким рішенням, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, що позивач зареєстрована як фізична особа – підприємець з 26.03.2008 та з 28.03.2008 перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Краматорська ДПІ). З 01.01.2017 є платником єдиного податку 3 групи та здійснює підприємницьку за видами діяльності згідно з КВЕД: 55.10_ «Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення»; 68.20_ «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна»; 45.21.1_«Будівництво будівель»; 56.10_ «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування». Місце здійснення діяльності: АДРЕСА_2 .
Станом на звітну дату ФОП ОСОБА_1 не звітує з 01.01.2022.
Оскільки, у ФОП ОСОБА_1 наявний вид діяльності за КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», у ГУ ДПС у Донецькій області відсутня інформація щодо не надання нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, в оренду.
ГУ ДПС у Донецькій області було здійснено нарахування земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за 2023, 2024 роки.
З 16.03.2024 набрав чинності Закон України від 23.02.2024 № 3603-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення онлайн-комунікації з платниками податків та уточнення окремих положень законодавства», яким платникам плати за землю пп. 69.14-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, встановлено пільгу фізичним особам, а саме платники звільняються від плати за землю за ділянки під знищеною нерухомістю.
Станом на звітну дату ОСОБА_1 не зверталась до ГУ ДПС з документами визначеним законодавством.
Аналогічний висновки викладені у постанові Верховного суду від 22.05.2024 у справі № 640/14787/21, від 12.02.2020 у справі № 826/17798/18, від 23.09.2021 у справі № 640/8096/19.
Щодо застосування до спірних правовідносин положень пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України скаржник зазначає, що відповідно до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України ознакою звільнення від плати за землю за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 є, зокрема, розташування земельних ділянок: на територіях активних бойових дій; на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
На подальший розвиток положень п.п. 69.14, п.п. 69.22 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України КМУ було видано постанову від 06.12.2022 р. №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Станом на 31.12.2022 р., на 01.01.2023 р. не існувало виданого Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту або виданого на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України нормативно-правового акту іншого суб`єкта владних повноважень, за приписами якого Слов`янська та Краматорська міські територіальні громади Донецької області була б віднесена до переліку територій саме ведення бойових дій, а не до переліку територій можливих бойових дій.
Скаржник наполягає на застосуванні норм п.п. 69.14, п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону України від 11.04.2023 р. №3050-ІХ як акту права, прийнятому пізніше у часі, хоча жодних неузгодженостей з положеннями п.п. 69.14 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону України від 15.03.2022 №2120-ІХ, та п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону України від 24.03.2022р. №2142-ІХ об`єктивно не існує, бо запроваджена законодавцем кваліфікуюча ознака звільнення від виконання податкового обов`язку за 2022 р. та 2023 р. як за п.п. 69.14 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону України від 15.03.2022 №2120-ІХ, а також за п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону України від 24.03.2022р. №2142-ІХ, так і за п.п. 69.14, п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у редакції Закону України від 11.04.2023р. №3050-ІХ залишилась незмінною і полягає саме у веденні бойових дій на території, де розташований нерухомий об`єкт та земельна ділянка.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
В обґрунтування зазначено, зокрема, що позивачка зареєстрована 26.12.2016 платником єдиного податку 3 групи, що відповідачем не оспорюється, а відтак нарахування земельного податку з фізичних осіб, що відображено у спірному ППР не ґрунтується на вказаних вимогах законодавства.
Зазначення в Єдиному державному реєстрі певних видів діяльності суб`єктом господарювання не означає, що такий суб`єкт фактично їх здійснює. Сам по собі факт включення до ЄДР таких видів діяльності, якщо фактично такі види діяльності не здійснюються, не є підставою для виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку або незастосування до такого платника податкових пільг, в тому числі у вигляді звільнення від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності.
Аналогічного висновку стосовно співвідношення наявності відомостей про види діяльності суб`єкта господарювання в ЄДР та фактичне здійснення ним таких видів діяльності дійшов Верховний суд (постанова ВС/КАС від 19.02.2019 у справі № 826/7216/17).
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан, який триває і по сьогоднішній день.
03.07.2022, в наслідок ворожого ракетного обстрілу міста Краматорськ, що мав місце приблизно об 11:00 годині було зруйновано та частково пошкоджено будівлі та споруди готельного комплексу «КОМФОРТ ПАРК ГОТЕЛЬ» за адресою АДРЕСА_2 (ПАРК ГОТЕЛЬ). Про вказану подію Позивачкою було повідомлено органи державної влади.
Позивачка не є користувачем Єдиного порталу державних послуг «Дія», тому не подавала відповідну заяву через портал про пошкодження майна.
Так, позивачка, будучи зареєстрованою платником єдиного податку за 3 групою, не є платником земельного податку з фізичних осіб, а тому положення п. 286.5 статті 286 ПК України не охоплюють спірні правовідносини.
Як зазначалося вище, будівлі та споруди готельного комплексу «КОМФОРТ ПАРК ГОТЕЛЬ» було пошкоджено внаслідок ракетного обстрілу про що винесено відомості до ЄРДР за № 22022050000001744 від 03.07.2022.
Проте, обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивачка зауважує на це як додатковий факт, а не як підставу для звільнення від сплати податку за землю, а тому слід аналізувати спірні відносини в межах прав та обов`язків, які існують внаслідок набуття позивачкою статусу платника єдиного податку.
Від позивача надійшли додаткові пояснення.
В обґрунтування зазначено, зокрема, що при розгляді апеляційної скарги у справі № 200/2519/25, суду необхідно врахувати рішення у справі № 200/2523/25, у якій спір розглядався з тим же відповідачем, та предмет спору врегульований одними і тими ж нормами діючого законодавства України. При цьому, обставини, встановлені під час розгляду справи № 200/2523/25 є важливими та вирішальними для вирішення спірного питання по справі № 200/2519/25.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник позивача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , перебуває на податковому обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Краматорська державна податкова інспекція з 28.03.2008 року, є платником єдиного податку 3 групи (витяг №1605153403274 від 15.12.2016 з реєстру платників єдиного податку), до видів економічної діяльності віднесено: 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (основний) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вбачається, що станом на 17.02.2022 року, остання є власником наступного нерухомого майна: нежитлова будівля, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, ВЕР № 013413, 15.05.2007. 
ФОП ОСОБА_1 набула права приватної власності на земельну ділянку кадастровий № 1412900000:00:005:0439 площею 2,3370 га за адресою АДРЕСА_3 , відповідно до умов Договору купівлі-продажу № 124 земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_3 від 18.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою Є.А. Договір зареєстрований у Краматорській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів купівлі – продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення зроблено запис124 № від 24.12.2008р. Відповідно до пп.1.1. п. 1 цього Договору Продавець (Краматорська міська рада, ЄДРПОУ 20347774) на підставі рішень Краматорської міської ради за № 22/V-52 від 29.10.2008 року та № 23/V-37 від 26.11.2008 року, продав, а Покупець ( ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) купив земельну ділянку кадастровий номер 1412900000:00:005:0439 за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 2,3370 га (23370 кв.м.) згідно плану земельної ділянки, що додається. Земельна ділянка, зазначена в п. 1.1. Договору, призначена для розміщення готельного комплексу з бізнес - центром та для будівництва і експлуатації виставочного павільйону (пп.1.2. п.1 Договору). 
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №808305 видано ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,3370 га розташованої за адресою АДРЕСА_3 . Цільове призначення (використання) земельної ділянки – для розміщення готельного комплексу з бізнес – центром та для будівництва і експлуатації виставочного павільйону. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010915800164 від 11.03.2009р. 
Право власності на будівлі та споруди на вказаній ділянці ОСОБА_1 набула на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі посвідченого 15.05.2007 року державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С. та зареєстрованого у реєстрі за № 1696. Відповідно до Витягу №14845775 Краматорського міського бюро технічної інвентаризації Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 8502634, об`єкт нежитлова будівля за адресою вул. Вознесенського,1. м. Краматорськ, Донецька область. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 11.06.2007р. 
Відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації “Реконструкція нежитлового приміщення під готель за адресою: АДРЕСА_3 ” від 14.08.2013р. №ДЦ142132260346, дата початку будівництва: березень 2013р., дата закінчення будівництва: серпень 2013р. Строк введення об`єкта в експлуатацію серпень 2013р. Відповідно до вимог Закону України “Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки” N 317-VIII від 9 квітня 2015 року, Розпорядженням міського голови про перейменування вулиць, провулків у м. Краматорську №34 від 19.02.2016 вулицю Вознесенського перейменовано на вулицю Героїв України без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд.
03 липня 2022 року Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження 22022050000001744 за фактом руйнування будівлі за адресою: м. Краматорськ, вул. Героїв України, 1 внаслідок ракетного обстрілу з боку російських окупаційних військ.
04 липня 2022 року комісією Управління з питань цивільного захисту Краматорської міської ради у зв`язку з пошкодженням будівель внаслідок ракетного обстрілу, здійсненого російськими збройними силами 03.07.2022 складено акт візуального обстеження будівель на території готельного комплексу “Комфорт Парк Готель”, код 1211.1 (“Готелі”), кадастровий номер земельної ділянки 1412900000:00:005:0439, відповідно до якого визначено характеристику пошкоджень з їх орієнтовним обсягом будівель.
Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення рішення форми “Ф” від 29.12.2023 року №539903-2413-0515-UA14120090000098500, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 267782,69 грн за земельну ділянку з кадастровим номером 1412900000:00:005:0439, розташованої за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв України, 1.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5%. Відповідачем не доведено належними доказами того факту, що позивачкою не виконуються умови, які звільняють її як платника єдиного податку від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 статті 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 ПК України).
Так, відповідно до підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно підпункту 270.1.1 та 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування.
Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.
Відповідно до ст. 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1).
Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців)( п. 285.2).
Відповідно до п 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Відповідно до п. 287.5 ст. 287 ПК України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
За приписами пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку, є: дані державного земельного кадастру; дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку дані державного земельного кадастру.
Згідно із пунктом 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Положеннями пункту 269.2 статті 269 ПК України регламентовано, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, сплачують земельний податок в особливому порядку, передбаченому главою 1 розділу XIV цього Кодексу (за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності).
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Застосування спрощеної системи оподаткування фактично є одним із видів пільгового оподаткування господарської діяльності. Податковим кодексом України встановлено коло осіб, на яких розповсюджується вказана норма.
Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до абзацу 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 4 п. 297.1. ст. 297 ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів:… податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.
Як вже було зазначено вище, згідно з наданою заявою на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності ОСОБА_1 з 01.01.2017 року є платником єдиного податку 3 групи та здійснює підприємницьку за видами діяльності згідно з КВЕД.
Відтак нарахування земельного податку з фізичних осіб, що відображено у спірному ППР не ґрунтується на вказаних вимогах законодавства.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.11.2021 року № НВ-1409547212021 земельна ділянка, кадастровий номер 1412900000:00:005:0439, площею 2,3370 га, цільове призначення – 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, вид використання земельної ділянки – готельний комплекс з бізнес-центром, належить позивачці на праві власності.
Видами економічної діяльності позивачки є: 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (основний), 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
Так, підставою для нарахування позивачці податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб, за твердженням представника відповідача, слугувала відсутність у податкового органу інформації щодо не надання нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, в оренду.
При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про здійснення позивачкою діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм), позичку, на іншому праві користування, та, відповідно, отримання доходу від такої діяльності.
Водночас, наявність двох умов надання пільги: а саме використання позивачкою власного нерухомого майна у власній господарській діяльності, розташованого на належній позивачці на праві власності земельній ділянці, та наявність у неї статусу платника єдиного податку третьої групи, обумовлює звільнення останньої від обов`язку нарахування, сплати земельного податку та подання такої податкової звітності.
Тобто, відповідачем не доведено належними доказами того факту, що позивачкою не виконуються умови, які звільняють її як платника єдиного податку від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності.
Зазначення в Єдиному державному реєстрі певних видів діяльності суб`єктом господарювання не означає, що такий суб`єкт фактично їх здійснює. Сам по собі факт включення до ЄДР таких видів діяльності, якщо фактично такі види діяльності не здійснюються, не є підставою для виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку або незастосування до такого платника податкових пільг, в тому числі у вигляді звільнення від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності.
Аналогічного висновку стосовно співвідношення наявності відомостей про види діяльності суб`єкта господарювання в ЄДР та фактичне здійснення ним таких видів діяльності дійшов Верховний Суд (постанова ВС/КАС від 19.02.2019 у справі № 826/7216/17).
Щодо посилання скаржника на необхідність позивачу звернутися до податкового органу з приводу уточнення даних, щодо наявності пільги , а саме з звільнення від плати за землю за ділянки під знищеною нерухомістю, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 286.5 статті 286 ПК України платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 статті 281 цього Кодексу; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
З 16.03.2024 набрав чинності Закон України від 23.02.2024 № 3603-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення онлайн - комунікації з платниками податків та уточнення окремих положень законодавства”, яким платникам плати за землю пп. 69.14-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України встановлено пільгу фізичним особам, а саме платники звільняються від плати за землю за ділянки під знищеною нерухомістю.
Сторонами не заперечується те, що станом на звітну дату позивач не зверталась до ГУ ДПС з відповідною заявою та документами визначеними вищезазначеними нормами.
Аналізуючи вказане суд вважає, що позивач, будучи зареєстрованим платником єдиного податку, у даному випадку не є платником земельного податку з фізичних осіб, а тому положення п. 286.5 статті 286 ПК України не охоплюють спірні правовідносини, тому у нього і не виникало обов`язку надавати контролюючому органу уточнюючі відомості.
.
У відповідності до пп. 69.14-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України передбачено, що не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, знищені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, дані про знищення яких та дані про земельні ділянки, на яких були розташовані зазначені об`єкти нерухомого майна, внесені до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, в межах площ (земельних ділянок), визначених цим підпунктом.
Як вже зазначено вище будівлі та споруди були пошкоджено внаслідок ракетного обстрілу, про що винесено відомості до ЄРДР.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зауважує це як додатковий факт, а не як підставу для звільнення від сплати податку за землю, а тому суд аналізує спірні відносини в межах прав та обов`язків, які існують внаслідок набуття позивачем статусу платника єдиного податку. 
Відтак, враховуючи наведені обставини у справі та норми права колегія суддів погоджується, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач правомірності прийнятого рішення належним чином не довів у межах розгляду даної справи. Суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, які в свою чергу, не спростовують висновків місцевого суду.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 р. у справі № 200/2519/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 р. у справі № 200/2519/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту. 
Повний текст складений та підписаний колегією суддів 29 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко