Справа № 274/5540/24
Провадження № 2/0274/1172/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"23" квітня 2026 р. м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т. Б. за участю секретаря судового засідання Ніколайчук О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить зобов`язати відповідача надати копії видаткових квитанцій про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою згідно договору оренди 01.10.2011, строк дії якого закінчився 01.10.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.10.2011 між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки № 84, строк дії якого закінчився 01.10.2021. Згідно умов вказаного договору, відповідач мав сплачувати орендну плату.
Орендодавець має всі права на те, щоб перевірити вірність сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.
Оскільки відповідач виплачував орендну плату не у повному обсязі, позивач неодноразово на адресу відповідача направляв заяви з проханням надати копії квитанції про сплату орендної плати за весь період.
Відповідач у порушення ст.40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» вказані звернення ігнорує.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з указаним позовом.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Постановою Житомирського апеляційного суду від 21.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.03.2025 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.12.2025 цивільну справу № 274/5540/24 передано судді Корбуту В. В.
Ухвалою суду від 15.12.2025 заяву про самовідвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбута В. В. від розгляду вказаної справи задоволено.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.12.2025 визначено головуючим суддею - суддю Большакову Т. Б.
Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.02.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Позивачу відомо про те, що строк дії договору оренди землі, про який він зазначає, закінчується 01.10.2041. Відповідно до п. 8 додаткової угоди від 11.08.2018 до договору оренди від 01.10.2011, договір укладено на 30 років та діє до 01.10.2041. Зобов`язання сторін відповідно до умов договору передбачені розділом "Орендна плата", виконувались та виконуються належно. Зазначені обставини доводяться рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2023 у справі № 274/755/23 за позовом ОСОБА_1 до СФГ "Подільське" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. З 2011 року орендарем земельної ділянки (об`єкт оренди відповідно до додаткової угоди від 11.08.2018 до договору оренди від 01.10.2011) являється СФГ "Подільське". Власноручно написаною заявою від 12.08.2021 на ім`я голови СФГ "Подільське» позивач підтвердив факт укладання та реєстрації додаткової угоди до договору оренди. У заяві позивач вказав, що "арендною платою я задоволений і претензій та зауважень не маю". У позовній заяві відсутні обставини та до позовної заяви не долучено докази, які б підтверджували наявність порушення права та/або законного інтересу позивача. Обраний позивачем спосіб захисту не передбачений Законом України "Про оренду землі", договором про оренду землі.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач у позові заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає з підстав зазначених у відзиві.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ст. ст. 244, 259 ЦПК України у судовому засіданні 23.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення повного тексту якого відкладено до п`яти днів.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/7164/19.
Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Як визначено у ч. 6 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Як визначено у п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Положеннями ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Подільське" 01.10.2011 укладено договір № 84 оренди земельної ділянки площею 2,8746, розташованої на території Терехівської сільської ради. Строк дії договору оренди земельної ділянки - десять років (п. 8 договору).
Обчислення розміру та проведення орендної плати передбачено пунктами 9 – 14 розділу «Орендна плата» умов вказаного договору оренди земельної ділянки.
Позивач у позовній заяві стверджує, що обрання ним такого способу захисту, як зобов`язання відповідача надати позивачу відповідні документи, у даному випадку, є ефективним способом захисту його законного права.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.
Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Звертаючись до суду з відповідним позовом, ОСОБА_1 , зокрема, вказував про те, що неодноразово звертався до відповідача з приводу надання копій квитанцій про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою згідно договору оренди 01.10.2011, строк дії якого закінчився 01.10.2021. Востаннє звертався 08.01.2024.
Згідно долученої до позовної заяви копії заяви ОСОБА_1 на ім`я Селянського (фермерського) господарства "Подільське" Хоренко М. А. від 08.01.2024, він вимагає:
-надати копії квитанцій про оплату за оренду земельної згідно договору оренди 01.10.2011;
-усунути перешкоду у користуванні його власністю, повернувши йому земельну ділянку (пай).
Поряд з цим, долучені до матеріалів справи докази не містять відомостей про отримання заяви від 08.01.2024 відповідачем (не долучено до матеріалів справи копії поштового відправлення чи інших доказів направлення та отримання позивачем відповіді на його заяву), таким чином суд позбавлений можливості встановити факт бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на звернення у відповідності до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян».
Інші докази, які надані позивачем та представником відповідача та містяться в матеріалах справи, не стосуються спірних правовідносин, а тому судом до уваги не приймаються.
За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.
Таким чином, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позивачем факту звернення до відповідача із заявою про отримання документів.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Селянське (фермерське) господарство "Подільське", адреса: вул. Садова, 1, с. Жежелів, Козятинський район, Вінницька область, 22116, ЄДРПОУ 13341116.

Повний текст рішення виготовлено 28.04.2026.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА