Справа № 448/938/25 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В. 
Провадження № 33/811/1034/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року. апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 та захисника Демчук Г.В., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Демчук Г.В. на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 22 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 22.05.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень. 
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 , 25.05.2025 року о 01:46 год. по вул.Пасічній 3 в с.Раденичі Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом – автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку ОСОБА_1 - відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Захисник Демчук Г.В. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неповними, при цьому на відеозаписах не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 , а він був пасажиром, керування транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , який був на місці події та є власником транспортного засобу, останнього судом першої інстанції не було допитано і ОСОБА_2 визнаний винним за ч.1 ст.130 КУпАП та був зупинений працівниками поліції з використання проблискових маячків.
Розглянувши матеріали справи № 448/938/26, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №340926 від 25.05.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.5), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини події, зокрема спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, який не заперечив факту керування транспортним засобом, за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, та визнав, що на передодні вживав алкоголь (3 літри пива), озвучення працівниками поліції виявлених ознак алкогольного сп`яніння, неодноразову пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів в відмовою (а.с.8), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.05.2025 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.7), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 25.05.2025 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.6).
Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги покликання апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 був пасажиром, керування транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , який був на місці події та є власником транспортного засобу, останнього ОСОБА_2 визнаний винним за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки як вбачається з постанови Мостиського районного суду Львівської області від 01.05.2026 року відносно ОСОБА_2 (а.с.95-98) вбачається, що подія, а саме керування транспортним засобом, з участю ОСОБА_2 мала місце 25.05.2025 о 02.21 год., натомість ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом 25.05.2025 року о 01.46 год., що свідчить, про те, що працівниками поліції здійснювалася зупинка транспортного засобу 25.05.2025 року як під керуванням ОСОБА_1 , а після цього під керуванням ОСОБА_2 ..
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Демчук Г.В., апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 22 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Демчук Г.В. – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.