Справа № 442/3790/26 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С. 
Провадження № 33/811/1040/26 Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Петрінець Богдана Романовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Петрінець Богдана Романовича на постанову Дрогобицького міськрайонного суд Львівської області від 05.06.2026 року, 

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суд Львівської області від 05.06.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 к. в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 08.05.2026 о 20 год. 15 хв. в м. Дрогобичі по вул. Бориславській, 101 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (зі ст. 266 КУпАП ознайомлений), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
На зазначену постанову адвокат Петрінець Б.Р. подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суд Львівської області від 05.06.2026 року та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, перебування на місці водія не означає факту керування транспортним засобом, відсутні відеозаписи про керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Зазначає, що суд першої інстанції не встановив жодного доказу, який би безпосередньо підтверджував факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Натомість висновок про керування зроблено шляхом послідовного припущення: перебування на місці водія, можливе попереднє переміщення автомобіля, припущення про керування саме ОСОБА_1 . Такий спосіб доказування суперечить принципу доведення вини поза розумним сумнівом.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Петрінець Богдана Романовича на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 660862 від 08.05.2026, згідно якого водій ОСОБА_1 08.05.2026 о 20 год. 15 хв. в м. Дрогобичі по вул. Бориславській, 101 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (зі ст. 266 КУпАП ознайомлений), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху; 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано як поліцейський підходить до автомобіля VOLKSWAGEN CADDY та говорить водію, що є звернення, що його транспортний засіб створює аварійну ситуацію, виїжджає за межами смуги та їде по бордюрах, на що ОСОБА_1 заперечив. Поліцейський питає чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, на що ОСОБА_1 заперечує і каже, що він стояв. Поліцейський просить у ОСОБА_1 посвідчення водія та документи на транспортний засіб і зауважує, що в такому стані заборонено керувати, на що ОСОБА_1 відповів, що він не керує, вказує що немає документів. Поліцейський вказує, що ОСОБА_1 здійснював рух від магазину 1+1 близько 1 км. В подальшому після встановлення особи ОСОБА_1 поліцейський вказує, що у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, і тому є підстави вважати, що він є в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився. Далі поліцейський роз`яснює йому його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та складає протокол.
Відтак апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки положення транспортного засобу на смузі зустрічного руху та знаходження ОСОБА_1 на місці водія свідчать про протилежне.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно, з урахуванням вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП та, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
постановив:

апеляційну скаргу адвоката Петрінець Богдана Романовича – залишити без задоволення.
Постанову Дрогобицького міськрайонного суд Львівської області від 05.06.2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ