УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року
м. Київ

справа № 289/582/26
провадження № 51-2225 впс 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42022062190000084 (справа № 289/582/26), за обвинуваченням ОСОБА_7  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 240 КК України,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,зодного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду у порядку cт. 34 КПК України надійшли клопотання захисників про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із Радомишльського районного суду Житомирської областідо Дніпровського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовані тим, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні направлено до Радомишльського районного суду Житомирської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки, на переконання захисників, інкриміноване кримінальне правопорушення пов`язане із господарською діяльністю ТОВ «ВОДИ ПОЛІССЯ» та ФОП ОСОБА_7 , які здійснюють діяльність на території Дніпровського району м. Києва, що підтверджується документами зібраними стороною обвинувачення. У зв`язку із цим захисники вважають, що судовий розгляд зазначеного кримінального провадження повинен здійснювати Дніпровський районний суд м. Києва.
Також звертають увагу, що обвинувачені, їх захисники та значна кількість свідків проживають у м. Києві, що, на думку сторони захисту, є винятковою обставиною відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України, а тому передача кримінального провадження на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва забезпечить його оперативність та ефективність.
Заслухавши доповідь судді, думку захисників та обвинувачених, перевіривши наведені у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження, керуючись положеннями ст. 34 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання захисників не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Частиною 1 статті 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Як убачається з інформації,наданої Радомишльським районним судом Житомирської області, у провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , по якому судовий розгляд не розпочався.
З копії обвинувального акта убачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.
Із формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, слідує, що місцем вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення є с. Товсте Житомирського району Житомирської області, зокрема, земельна ділянка та артезіанська свердловина за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Товсте, вул. Центральна, 1-А, де, за версією сторони обвинувачення, здійснювався незаконний видобуток корисної копалини загальнодержавного значення - підземних питних вод.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт було скеровано до Радомишльського районного суду Житомирської області без порушення правил територіальної підсудності, оскільки місце вчинення інкримінованого кримінального правопорушення знаходиться в межах територіальної юрисдикції цього суду.
Водночас, сторона захисту у клопотаннях посилається й на те, що господарська діяльність ТОВ «ВОДИ ПОЛІССЯ» та ФОП ОСОБА_7 , а також реалізація продукції здійснювалися на території м. Києва, у зв`язку із чим кримінальне провадження повинно розглядатися Дніпровським районним судом м. Києва.
Однак такі доводи не спростовують того факту, що згідно з обвинувальним актом безпосереднє місце вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, визначене органом досудового розслідування як село Товсте Житомирського району Житомирської області. Саме обставини незаконного видобутку корисної копалини покладені в основу обвинувачення та визначають територіальну підсудність цього кримінального провадження.
За таких обставин твердження сторони захисту про необхідність передачі кримінального провадження до Дніпровського районного суду м. Києва з метою забезпечення оперативності та ефективності судового розгляду не знайшли свого підтвердження.
Крім цього, із системного аналізу норм кримінального процесуального закону слідує, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.
Водночас, зі змісту клопотань захисників не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Радомишльським районним судом Житомирської області оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження, зокрема, шляхом застосування передбаченого ст. 336 КПК України механізму проведення дистанційного судового провадження.
Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер.
Разом із тим, місце здійснення професійної діяльності захисниками не є винятковою обставиною згідно приписів ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів вказаного кримінального провадження до Дніпровського районного суду м. Києва, тому клопотання захисників  ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 34, ч. 9 ст. 615 КПК України, Суд
постановив:
Клопотаннязахисників ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42022062190000084 (справа № 289/582/26), за обвинуваченням ОСОБА_7  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 240 КК України,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3