ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року
м. Київ
справа № 202/8409/15-ц
провадження № 61-2118св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
суб`єкти оскарження: головний державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломоєць Костянтин Васильович, начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півень Сергій Володимирович,
боржник -  ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра, в складі судді Недобитюк Н. В., від 10 листопада 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Гапонова А. В., Красвітної Т. П., Никифоряка Л. П., від 20 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог скарги
1. У липні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.
2. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на відсутність належного реагування з боку начальника відділу ДВС Півня С. В., який не вжив заходів щодо усунення бездіяльності державного виконавця Коломойця К. В. та порушень чинного законодавства під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1.
3.  ОСОБА_1 вказує, що 22 червня 2025 року о 10:00 год. біля торгово-розважального центру «Караван» (далі - ТРЦ «Караван») у м. Дніпрі мали відбутися виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за участю державного виконавця Коломойця К. В. під час зустрічі заявника з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На цю зустріч сина привела мати - ОСОБА_2 , яка з метою перешкоджання спілкуванню заявника з сином у присутності дитини використовувала такі висловлювання: «цієї людини він (син) не знає», «хороший папа його любить, а це незрозуміло що», «це не батько, таких батьків не буває», повторювала «ти не батько».
4. Вважаючи, що ці дії є перешкоджанням у його спілкуванні та участі у вихованні сина,  ОСОБА_1 просив суд:
- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
Коломойця К. В. (далі - Індустріальний ВДВС у м. Дніпрі Південного МУ МЮ 
(м. Одеса), що полягає у нездійсненні заходів примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року у справі № 202/8409/15-ц у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 після його відновлення з 23 грудня 2022 року;
- визнати неправомірною бездіяльність начальника Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Півня С. В. за період з 23 до 30 червня 2025 року при розгляді звернення стягувача ОСОБА_1 від 23 червня 
2025 року, поданого у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо не проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, не прийняття процесуального рішення у формі постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, не направлення стягувачу ОСОБА_1 копії постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 за зверненням 
від 23 червня 2025 року;
- зобов`язати головного державного виконавця Індустріального ВДВС у 
м. Дніпрі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Коломойця К. В., в провадженні якого перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, прийняти постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання судового рішення, що зобов`язує ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повідомляти шляхом надання точної інформації ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну місця її проживання та місця її перебування, в т.ч. у навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов`язком узгоджувати з батьком дитини ОСОБА_1 рішення стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, 
лікувально-профілактичних закладів для дитини, залучити представників органу опіки та піклування до роботи з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та матір`ю ОСОБА_2 , з якою дитина проживає, з метою налагодження стосунків та усунення ознак відчуження ОСОБА_1 ;
- зобов`язати начальника Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Півня С. В. провести перевірку законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, прийняти процесуальне рішення у формі постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження 
№ НОМЕР_1, направити стягувачу ОСОБА_1 копії постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 за зверненням-скаргою ОСОБА_1 від 23 червня 2025 року.
Короткий зміст оскаржених судових рішень
5. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 листопада 
2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
6. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності заявником бездіяльності головного державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Коломойця К. В. та начальника цього ВДВС - Півня С. В.
7. Суди вважали, що ОСОБА_1 не надав доказів чинення 
 ОСОБА_2 перешкод у побаченні батька з малолітнім сином, який самостійно залишає місце зустрічей та не бажає спілкуватись із заявником. 
8.  ОСОБА_2 забезпечує можливість зустрічей батьку та сина у визначеному державним виконавцем місці, приводячи його до ТРЦ «Караван» у м. Дніпрі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9. У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове судове рішення про задоволення скарги.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
10. У лютому 2026 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 листопада 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року.
11. Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у березні 2026 року надійшли до Верховного Суду.
12. Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
13. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час вирішення скарги на дії/бездіяльність державного виконавця.
14. Касаційна скарга мотивована тим, що інтереси дитини не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я та психоемоційного стану. 
15. Вважає, що державний виконавець не вжив достатніх заходів щодо активної співпраці з представниками органу опіки та піклування, залучення їх до роботи з дитиною і тим з батьків, з яким проживає дитина, з метою налагодження стосунків та усунення ознак відчуження одного з батьків. 
16. Звертає увагу, що у відеоматеріалах зафіксовані прояви негативного ставлення боржниці до батька та відкрита демонстрація неприязні.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов 
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
17. Суди встановили, що між батьками дитини існує довготривалий конфлікт.
18. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 09 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Індустріальна районна у м. Дніпрі рада, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї задоволені частково. 
Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання не чинити цьому перешкод. 
Визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: один раз на тиждень, кожної неділі з 10:00 години до 19:00 години ОСОБА_1 має право побачення та спілкування з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання, а також з можливістю систематичних зустрічей з дитиною в місцях та помешканнях приналежних до об`єктів громадського дозвілля і відпочинку дітей, без обмежень переміщення, протягом шести місяців від дня набрання законної сили даним рішенням суду у присутності матері дитини - ОСОБА_2 , а після спливу цього строку без її присутності; один раз на рік, у літній період, ОСОБА_1 має право на строк не більше семи днів, запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця мешкання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, завчасно, письмово попередивши про це матір дитини - ОСОБА_2 ; кожного року, який закінчується парним числом ОСОБА_1 має право проводити свято Новий рік, день народження дитини спільно з сином ОСОБА_4 за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей.
Зобов`язано ОСОБА_2 негайно повідомляти шляхом надання точної інформації ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну місця її проживання та місця її перебування, в т.ч. у дошкільному чи навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов`язком узгоджувати з батьком дитини - ОСОБА_1 рішень стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини.
19. Рішення суду набрало законної сили та з метою його виконання 
31 травня 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видані виконавчі листи.
20. В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем двічі - у січні та березні 2017 року, за невиконання вимог виконавчого документу (при виході державного виконавця на адресу боржника, двері квартири ніхто не відкрив, дитину для побачення з батьком не надано) були накладені штрафи на ОСОБА_2 в сумі 1 700 грн та 3 400 грн.
21. Державний виконавець Коломоєць К. В. повідомив суду, що у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_1 наявні акти державних виконавців, які неодноразово, в присутності представників служби у справах дітей, фіксували відмову дитини проводити час та спілкуватись з батьком.
22. Державними виконавцями виконавчої групи у виконавчому провадження № НОМЕР_1 зафіксовано, що боржник ( ОСОБА_2 ) приводить дитину щонеділі до ТРЦ «Караван», залишає місце побачення батька з сином, але дитина відмовляється спілкуватись з батьком та втікає.
23. 22 червня 2025 року о 10:00 год ОСОБА_2 вкотре привела сина в заздалегідь визначене для побачень місце (ТРЦ «Караван»). На зустрічі також був присутній державний виконавець Коломоєць К. В. , однак малолітній 
ОСОБА_4 не виявив бажання спілкуватися з батьком, був розгублений, дезорієнтований, ніяковів, на вмовляння батька та державного виконавця не реагував і залишив місце зустрічі.
24. 23 червня 2025 року від стягувача до ВДВС надійшла заява про притягнення боржниці до відповідальності за умисне невиконання рішення суду, відповідь на яку надано 30 червня 2025 року електронною поштою.
25. 25 червня 2025 року від адвоката Стенюкової Л. М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ВДВС надійшло клопотання про винесення постанови про залучення експерта для участі у виконавчому провадженні, відповідь на яке надана 30 червня 2025 року електронною поштою.
26. 26 червня 2025 року від адвоката Стенюкової Л. М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ВДВС надійшло клопотання про притягнення боржниці до відповідальності, відповідь на яке надана 30 червня 2025 року електронною поштою.
27. 30 червня 2025 року державний виконавець прийняв постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, копія якої направлена до інституту судових експертиз для виконання, а також сторонам виконавчого провадження до відома.
28. 31 липня 2025 року до ВДВС надійшов лист з експертної установи про строки виконання постанови та необхідність оплати вартості відповідних послуг.
29. 04 серпня 2025 року до експертної установи ВДВС направлено лист, в якому зазначено, що наразі питання оплати вирішується.
30. За результатами виходів державних виконавців за місцем проведення зустрічей батька з дитиною встановлено, що боржниця приводить дитину до ТРЦ «Караван» і залишає місце побачення, але дитина відмовляється проводити час з батьком, про що складено відповідні акти від 30 квітня 
2023 року, 07 травня 2023 року, 14 травня 2023 року, 21 травня 2023 року, 
28 травня 2023 року, 27 серпня 2023 року, 05 листопада 2023 року, 26 листопада 2023 року, 03 березня 2024 року, 17 березня 2024 року, 24 березня 2024 року, 31 березня 2024 року, 07 квітня 2024 року, 14 квітня 2024 року, 
21 квітня 2024 року, 28 квітня 2024 року, 05 травня 2024 року, 12 травня 
2024 року, 19 травня 2024 року, 26 травня 2024 року, 02 червня 2024 року, 
09 червня 2024 року, 16 червня 2024 року, 23 червня 2024 року, 30 червня 
2024 року, 07 липня 2024 року, 14 липня 2024 року, 21 липня 2024 року, 28 липня 2024 року, 04 серпня 2024 року, 11 серпня 2024 року, 18 серпня 2024 року, 
25 серпня 2024 року, 01 вересня 2024 року, 08 серпня 2024 року, 15 вересня 2024 року, 22 вересня 2024 року, 29 вересня 2024 року, 06 жовтня 2024 року, 
13 жовтня 2024 року, 20 жовтня 2024 року, 27 жовтня 2024 року, 03 листопада 2024 року, 10 листопада 2024 року, 17 листопада 2024 року, 24 листопада 
2024 року, 01 грудня 2024 року, 08 грудня 2024 року, 15 листопада 2024 року, 22 грудня 2024 року, 29 грудня 2024 року, 06 січня 2025 року, 12 січня 2025 року, 19 січня 2025 року, 26 січня 2025 року, 02 лютого 2025 року, 09 лютого 
2025 року, 16 лютого 2025 року, 23 лютого 2025 року, 02 березня 2025 року, 
09 березня 2025 року, 16 березня 2025 року, 23 березня 2025 року, 30 березня 2025 року, 06 квітня 2025 року, 13 квітня 2025 року, 20 квітня 2025 року, 
27 квітня 2025 року, 04 травня 2025 року, 11 травня 2025 року, 18 травня 
2025 року, 25 травня 2025 року, 01 червня 2025 року, 08 червня 2025 року, 
15 червня 2025 року, 22 червня 2025 року, 29 червня 2025 року, 06 липня 
2025 року, 13 липня 2025 року, 20 липня 2025 року, 27 липня 2025 року, 
03 серпня 2025 року, 10 серпня 2025 року, 17 серпня 2025 року, 24 серпня 
2025 року, 31 серпня 2025 року, 07 вересня 2025 року, 14 вересня 2025 року, 
21 вересня 2025 року, 28 вересня 2025 року, 05 жовтня 2025 року.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
31. Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
32. Відповідно до частин першої-другої, четвертої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
33. Згідно зі статтями 55, 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
34. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
35. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
36. Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
37. Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
38. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини (частина третя статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»). 
39. Згідно зі статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.
У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.
40. Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення
Зокрема частинами першою та третьою вказаної статті передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
41. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
42. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
43. Згідно з частиною першою статті 13 цього ж Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
44. Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.
45. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).
46. У справі «Вишняков проти України» (рішення від 24 липня 2018 року) ЄСПЛ зазначено, що відсутність механізмів добровільного виконання суттєво зменшила можливості співпраці з тим із батьків, хто чинить перешкоди. Хоча слід визнати, що перевага завжди надається добровільному виконанню. Суд зазначає, що незмінна позиція, якої часто дотримуються батьки у таких справах, може ускладнити таке добровільне виконання та зумовити у відповідних випадках необхідність застосування пропорційних примусових заходів. Однак жодні примусові заходи також не були застосовані. Державний виконавець мав право накладати штрафи та вносити подання про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду, але з невідомих причин не скористався цими повноваженнями. Однак жодні примусові заходи також не були застосовані. Державний виконавець мав право накладати штрафи та вносити подання про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду, але з невідомих причин не скористався цими повноваженнями.
47. У розглядуваній справі, рішенням Індустріального районного суду 
м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року у справі № 202/8409/15-ц, яке набрало законної сили,зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання не чинити цьому перешкод. 
Визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: один раз на тиждень, кожної неділі з 10:00 години до 19:00 години ОСОБА_1 має право побачення та спілкування з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання, а також з можливістю систематичних зустрічей з дитиною в місцях та помешканнях приналежних до об`єктів громадського дозвілля і відпочинку дітей, без обмежень переміщення, протягом шести місяців від дня набрання законної сили даним рішенням суду у присутності матері дитини - ОСОБА_2 , а після спливу цього строку без її присутності; один раз на рік, у літній період, ОСОБА_1 має право на строк не більше семи днів, запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця мешкання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, завчасно, письмово попередивши про це матір дитини - ОСОБА_2 ; кожного року, який закінчується парним числом ОСОБА_1 має право проводити свято Новий рік, день народження дитини спільно з сином ОСОБА_4 за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей. 
Зобов`язано ОСОБА_2 негайно повідомляти шляхом надання точної інформації ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну місця її проживання та місця її перебування, в т.ч. у дошкільному чи навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов`язком узгоджувати з батьком дитини - ОСОБА_1 рішень стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини.
48. Звертаючись до суду зі скаргою,  ОСОБА_1 вказував, що 
ОСОБА_2 чинить перешкоди у його спілкуванні з сином, зокрема після відновлення виконавчого провадження 23 грудня 2022 року приводить дитину у встановлене державним виконавцем місце, проте дитина відмовляється від зустрічі з батьком, що в присутності державних виконавців 
ОСОБА_2 схвалює та своєю поведінкою перешкоджає виконанню судового рішення в частині систематичного спілкування батька з дитиною, їхнього спільного відпочинку, відвідування місця проживання батька. 
Вказані дії були підставою для неодноразового звернення ОСОБА_1 протягом 2024-2025 років до начальника ВДВС Півня С. В. зі скаргами на бездіяльність державного виконавця Коломойця К. В. під час здійснення виконавчого провадження, не залучення виконавцем експерта, не реагування на дії боржника, яка формує у дитини «синдром відчуженого батька».
У скарзі також наголошує на подіях, які відбулися 22 червня 2025 року, коли  ОСОБА_2  у присутності дитини використовувала такі висловлювання: «цієї людини він (син) не знає», «хороший папа його любить, а це незрозуміло що», «це не батько, таких батьків не буває», «ти не батько».
49. Заявник посилався на неналежне ставлення до розгляду його звернень, формальних відповідей без здійснення перевірки та зазначення підстав відхилення його доводів, не вжиття заходів щодо фіксування відповідних фактів, не притягнення боржника до відповідальності, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про бездіяльність державного виконавця Коломойця К. В. та начальника ВДВС Півня С. В. , який відповідно до вимог закону не здійснює належний контроль за діями державного виконавця.
50. Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з її безпідставності.
51. Захист прав дитини гарантовано статтями 3, 12, 16 Конвенції ООН Про права дитини 1989 року.
52. Отже, будь-який сімейний спір стосовно дитини дійсно має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
53. У рішенні від 07 жовтня 2021 року у справі «Вихованок проти України» ЄСПЛ звертав увагу на недоліки у національній процедурі виконання судового рішення про контакт батька з дитиною. 
54. У розглядуваній справі суди встановили наявність між батьками малолітнього ОСОБА_4 , 2012 року народження, довготривалого конфлікту.
55. Суди констатували, що ОСОБА_2 у визначений час приводить сина в ТРЦ «Караван» на зустрічі з ОСОБА_1 , однак дитина не виявляє бажання спілкуватись з батьком і залишає місце зустрічі, про що державні виконавця складають відповідні акти. При цьому державні виконавці на цих зустрічах не фіксували фактів надання боржником вказівок дитині залишити місце побачення та не спілкуватись з батьком.
56. Верховний Суд погоджується з висновками судів про недоведеність в межах цієї скарги підстав для зобов`язання державного виконавця прийняти постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання судового рішення.Накладення штрафу на боржника, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» належить до виключних повноважень державного виконавця.
57. Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів про недоведеність ОСОБА_1 бездіяльності головного державного виконавця Коломойця К. В. та начальника ВДВС Півня С. В .
58. З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець 
Коломоєць К. В. вчиняв дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення суду. 
У 2017 році державним виконавцем двічі були накладені штрафи на боржника за невиконання рішення суду. 
Після того, як 23 грудня 2022 року до ВДВС надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження, державний виконавець в той же день відновив виконавче провадження, в якому була створена виконавча група у складі 5 державних виконавців.
У квітні 2023 року ОСОБА_2 прибувши до виконавця повідомила, що стягувач не телефонує і не приїжджає до дитини, останній раз з`явився для зустрічі із сином у вересні 2021 року, а до цього ще у 2018 році.
Після того, як сторони не змогли дійти згоди щодо місця зустрічей батька із сином, державний виконавець у квітні 2023 року визначив таким місцем 
ТРЦ «Караван» у м. Дніпрі. 
У травні 2023 року виконавець залучив до участі у проведенні виконавчих дій представників органу опіки та піклування, у червні 2023 року - спеціаліста 
КП «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги», а у вересні 2023 року - спеціаліста Дніпровського міського центру соціальних служб.
Виконавець неодноразово пропонував батькам і дитині пройти психологічне діагностування та комунікував із Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз з приводу можливості психологічного дослідження.
За результатами зустрічей батька із сином державними виконавцями складено понад 90 актів. 
59. На звернення  ОСОБА_1 , які надходили до начальника ВДВС Півня С. В. , були надані вмотивовані відповіді. 
60. Колегія суддів дійшла висновку, що сукупність вчинених державним виконавцем дій не дозволяє стверджувати, що ним або начальником ВДВС допущена протиправна бездіяльність під час процедури виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року у справі № 202/8409/15-ц.
61. Верховний Суд не заперечує, що державний виконавець з метою ефективності виконавчого провадження може скласти у вигляді окремого документу комплексну стратегію виконання рішення суду, до розробки якої залучити сторін виконавчого провадження, фахівців з дитячої психології, представників органу опіки та піклування тощо.
При цьому ОСОБА_1 має право особисто долучитись до розробки ВДВС комплексної стратегії виконання рішення суду та/або запропонувати зі свого боку відповідних фахівців, які б могли надати рекомендації щодо налагодження контакту сина з батьком враховуючи конкретну сімейну ситуацію та психоемоційні особливості батьків і дитини.
62. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
63. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija 
v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
64. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
65. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, які б давали підстави для їх скасування.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 листопада 
2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: 	Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Сердюк В. В. Шипович