Справа № 515/1985/25
Провадження № 2/515/268/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Дем`янової О.А.,
за участю секретаря судового засідання Унгурян Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2025 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка подана представником позивача-адвокатом Жабченко Т.М.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14.02.2020 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» (далі- АТ «ОТП БАНК», Банк, Первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2029073095, відповідно до умов якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. АТ «ОТП БАНК» виконав свої зобов`язання за договором належним чином та надав ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 3853,00 грн. 20.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений Договір факторингу №20/08/21, згідно з яким до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшли права вимоги за Кредитним договором № 2029073095 від 14.02.2020 року, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить у загальному розмірі 4315,94 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 3853,00 грн., заборгованість по відсотках - 0,58 грн., заборгованість по комісії - 462,36 грн., заборгованість по пені- 0,00 грн. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, направив повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «ОТП БАНК» до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору, однак, відповідач на вказане повідомлення не відреагувала.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 3000,00 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2025 року справу передано судді Дем`яновій О.А.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27 січня 2026 року Татарбунарський районний суд Одеської області задовольняючи клопотання представника відповідача адвоката Паюл Т.І. виніс ухвалу про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання за участю сторін.
07 квітня 2026 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Представник позивача прохальній частині позову просив провести розгляд цивільної справи без участі Позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі позивача та ухвалити заочне рішення.
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день, місце та час розгляду справи.
07 квітня 2026 року представник відповідачки через канцелярію суду подала заяву про визнання відповідачкою позовних вимог ТОВ «Цикл Фінанс» у повному обсязі, однак просила зменшити належні до стягнення з неї витрати на надання професійної правничої допомоги з 3000,00 грн до 1000,00 грн та стягнути з неї суму судового збору у розмірі 50%, тобто 1211,20 грн, іншу частину судового збору-з державного бюджету, посилаючись на ст.142 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14.02.2020 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2029073095 (а.с.16).
Пунктом 1.1. Договору сторони погодили суму кредиту - 3463,00 грн, комісійна винагорода - 390,00 грн, загальний розмір кредиту 3853,00 грн. Дата остаточного повернення кредиту 04 квітня 2021 року.
Згідно з п.1.2 Договору фіксована процентна ставка протягом дії Договору 0,01% річних.
Згідно з п.1.4.Договору датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позивальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару.
14 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву на отримання кредиту, у якій просила надати їй кредит у сумі 3853,00 грн (а.с.18 зворот).
Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору, Тарифів банку, які розміщені на офіційному веб-сайті банку. Шляхом підписання Заяви-анкети клієнт підтверджує, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. Клієнт підтверджує, що всі наступні правочини та документи, перелік яких визначений Договором, можуть вчинятися клієнтом та /або банком з використанням електронного підпису.
Згідно з п.8 Договору сторони погодили, що підписання Кредитного договору/Заяви-анкети банк надав клієнту в повному об`ємі інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (надалі - Закон), в тому числі шляхом надання Клієнту доступу до такої інформації на Офіційному сайті Банку. Примірники Кредитного договору/Правил кредитування/Договорів/Заяви-анкети Тарифів Банку Клієнтом отримано у дату укладення Кредитно договору/Заяви Кредитного договору/Договорів, зокрема права, обов`язки, відповідальність Сторін, в тому числі умови, що визначені Закону, Сторони визначили у Правилах кредитування та у публічних частинах Договорів.
У день підписання Кредитного договору позичальник ознайомлена з Графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту, про що також свідчить її підпис (а.с. 17зворот,18).
Повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку №1 до Кредитного договору. Застереження: Якщо дата повернення Кредиту та нарахованих процентів припадає на не Банківський день, Платежі здійснюються Позичальником в Банківський день, наступний за таким не Банківським днем.
В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту та як додаток до нього орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту від 14 лютого 2020 року, з яким відповідачка була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис (а.с.17).
Згідно паспорту споживчого кредиту її підписанням ОСОБА_1 погодилася з умовами, зокрема з тим, що сума кредиту 3853,00 грн. на споживчі цілі, шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку у строк визначений кредитним договором, строк кредитування 14 місяців, процентна ставка фіксована 0,01% (річних), додаткові послуги 390,00 грн.
Із Виписки по особовому рахунку, наданої АТ «ОТП Банк» на виконання ухвали суду від 24 грудня 2025 року вбачається, що на рахунок споживача - відповідачки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , який було відкрито для погашення боргових зобов`язань за Кредитним договором №2029073095 від 14.02.2020, за період з 14.02.2020 по 20.08.2021 позивачем було зараховано - 390,00 гривень за надання додаткових послуг СМС за кредитним договором (а.с.60).
Отже, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2029073095, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором.
20 серпня 2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 20/08/21, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 2029073095 від 14.02.2020 року, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами (а.с.21-25).
Згідно з п.6.2.3. Договору факторингу право Вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання Фактором та Клієнтом умов, що визначені цим пунктом, необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається.
Актом приймання-передачі Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021 року АТ «ОТП БАНК» передав, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв згідно з вимогами п.8.3 Договору факторингу Реєстр Боржників №1 кількістю боржників 8651 із загальною заборгованістю 85886217,81 грн (а.с.28).
Згідно платіжного доручення №1595 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» було сплачено грошові кошти на користь АТ «ОТП БАНК» за договором факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року (а.с.10).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 3853,00 грн (а.с.11).
23 червня 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до ОСОБА_1 з вимогою про погашення кредитної заборгованості, яка залишилася без виконання (а.с.30).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено що, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Матеріалами справи доведено, що 14 лютого 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2029073095, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти із зобов`язанням їх повернути в строк кредитування. Вказаним договором передбачені істотні умови договору.
Також судом встановлено, що 20 серпня 2021 року відбувся перехід права майнової вимоги за кредитним договором відносно боржника ОСОБА_1 від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Цикл Фінанс».
Крім того, наявні у справі докази вказують на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконала свого зобов`язання та не повернула позичені кошти.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої статті 530 ЦК України кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Розмір заборгованості з тіла кредиту в розмірі 3853,00 грн. підтверджується витягом з додатку №1 до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021, які сумніву у суду не викликають та не спростовані відповідачем.
Таким чином, наявні законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості з тіла кредиту в розмірі 3853,00 грн.
Щодо сплати простроченої заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 1,00 грн., суд вважає також такі позовні вимоги обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, враховуючи, що необхідність сплати процентів та їх розмір прямо передбачено кредитним договором, який підписаний відповідачем.
З огляду на те, що ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, в повному обсязі не виконала, суд знаходить позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором №2029073095 від 14.02.2020 року у розмірі 3853,58 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3853,00 грн., заборгованість за відсотками 0,58 грн.
Також, позивачем пред`явлено вимоги про стягнення комісії у розмірі 462,36 грн. 
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Оскільки відповідно до умов кредитного договору, що укладений між сторонами, фінансова установа надала позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, зроблено наступний правовий висновок:
«10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Матеріали справи, яка є предметом розгляду не містять переліку додаткових (супутніх) банківських послуг кредитодавця (кредитного посередника), які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.1 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».»
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі 462,36 грн задоволенню не підлягають.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно - правового спору.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.
Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).
Суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків, (див. постанову Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 404/6483/17 (провадження № 61-14432св19)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 11-228сап21 зазначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).
Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач, отримавши від первісного кредитора кредитні кошти у розмірі та у строки, передбачені Кредитним договором, взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконала, право вимоги за її заборгованістю позивачу, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та процентів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на користь ТОВ «Цикл Фінанс», відмовляючи при цьому у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього комісії за надання кредиту у сумі 462,36 грн.
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.
07 квітня 2026 року, тобто до початку розгляду справи по суті представником відповідача адвокатом Паюл Т.І. подано заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, приходжу до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» 50% судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду у розмірі 1211,20 грн.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право на звернення до суду із заявою про повернення з державного 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору.
Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №43453613/1 від 25 серпня 2025 року (а.с.13-15), Додаткову угоду №2029073095 від 14 листопада 2025 року (а.с.8), Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.12).
Надання правничої допомоги адвокатом Гулієвою С.А. підтверджується: актом №2029073095 від 14 листопада 2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, наданих послуг) та Детальним опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 14 листопада 2025 року (а.с.27).
Згідно з п.2.1.3. Договір про надання правової допомоги до обов`язків адвоката входить представлення у встановленому порядку інтересів КЛІЄНТА в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів. Підписувати та подавати до суду від імені КЛІЄНТА позовні заяви, відзиви та заперечення, виключно із використанням електронного кабінету Клієнта зареєстрованого в підсистемі «Електронний суд».
Пунктом 4.4. Договору про надання правової допомоги визначено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої АДВОКАТОМ юридичної допомоги і її вартість. 
Сторона також погодили, що сума, вказана в п. 4.1. даного Договору є гонораром АДВОКАТА за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.6. Договору про надання правової допомоги).
Згідно з п. 1. Додаткової угоди №2029073095 до Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 розширено розділ «1. Предмет договору» та доповнено новим пунктом такого змісту: «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі 3 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .
Із Акту №2029073095 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості, вбачається, що розмір гонорару за Договором про надання правової допомоги 43453613/1 від 25 серпня 2025 року та Додатковою угодою до нього по заборгованості ОСОБА_1 складає 3000,00 грн.
Суд під час вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оцінивши обґрунтованість пред`явлених вимог, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення цієї вимоги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт (постанова Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22). Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи критерій складності справи, ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги реальність витрат на надання правничої допомоги, яка підтверджена Договором №4345613/1 від 25.08.2025 року, Актом №2029073095 від 14.11.2025 року, Детальним описом робі (наданих послуг), виконаних адвокатом, та становить 3000,00 грн, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2678,40 грн з розрахунку: 3000х89,28/100.
На підставі викладеного,керуючись статтями 2,7,10-13,18,43,44,49, 76-83, 133, 141, 247, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» ( НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) заборгованість за Кредитним договором № 2029073095 від 14.02.2020 року продукт (POS) у розмірі 3853 (три тисячі вісімсот п`ятдесят три) 58 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» ( НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2678 (дві тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» ( НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Роз`яснити позивачу право на звернення до суду із заявою про повернення з державного бюджету 50% сплаченого при поданні позову до суду судового збору на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ 43453613 адреса Україна, 04112, місто Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, тел. 380993369868, ел. пошта ccl.fn.sud@ukr.net).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя О.А.Дем`янова