Справа № 489/2129/26 
Кримінальне провадження     №1-кп/489/631/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 р. м. Миколаїв
Вступна частина
Інгульський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1 
Секретар судового засідання ОСОБА_2 
Кримінальне провадження 12025152030001555 від 06.12.2025.
Обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України стосовно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не судимого, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця.
Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Мотивувальна частина
Матрос ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді водія - сапера 1 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти 1 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, п.п.9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року, п. 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, п. 1 додатку № 1 Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», п. п. 14, 17 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №359 від 29.06.2005, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у листопаді 2025 року (точного часу та місця не встановлено), придбав шляхом привласнення знайденого на бойових позиціях на території Херсонської області бойові припаси, а саме 1 оборонну осколкову ручну гранату Ф1 із підривачем УЗРГМ; 5,45-мм проміжні патрони (калібру 5,45х39 мм) у кількості 68 шт.; 7,62-мм гвинтівкові патрони з кулями із сталевим осердям (калібру 7,62х54 мм) у кількості 17 шт., які з метою подальшого незаконного зберігання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час, але не пізніше 30.11.2025, переніс при собі до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де їх незаконно зберігав до 15:20 год. 15.12.2025, тобто до моменту їх вилучення працівниками правоохоронних органів.
Цими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні вину визнав повністю, покаявся, дав покази, які відповідають змісту обвинуваченню, наголосив на бажанні продовжити несення військової служби.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо події злочину, обмежившись дослідженням доказами щодо перебування обвинуваченого на службі під час події, суми судових витрат, долі речових доказів, застосування запобіжного заходу, характеризуючих особу матеріалів.
ОСОБА_3 на час вказаних подій проходив військову службу за контрактом від 09.11.2025
Процесуальні витрати на проведення експертиз складають суму 27633,40 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого. Речові докази, підлягають знищенню, окрім тих, що можливо використати Збройними Силами України за призначенням. 
Обвинувачений за місцем несення служби характеризується позитивно, за місцем проживання негативно. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом помірні розлади психіки та поведінки внаслідок раннього ураження головного мозку з вираженою емоційно - вольовою лабільністю, пароксизмальними включеннями.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, таким суд вважає і сприяння обвинуваченого оперативному відправленню правосуддя, яке полягає у послідовній процесуальній позиції щодо визнання вини, відповідному до неї обсягу дослідження доказів. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України під час досудового розслідування, не встановлено.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 15.12.2025, а 17.12.2025 до нього застосований запобіжний захід особисте зобов`язання з терміном дії обов`язків до 15.02.2026, якій далі не продовжувалися.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе, призначаючи обвинуваченому покарання за цей тяжкий злочин, застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання за нього нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу, тобто в розмірі 2 років позбавлення волі, а також, призначивши це покарання, застосувати ст. 58 КК України, враховуючи, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем за контрактом, врахувавши його позитивну службову характеристику та бажання продовжити службу в подальшому, і замінити покарання у виді 2 років позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 10 відсотків суми грошового забезпечення в дохід держави.
Суд враховує, що призначення покарання у виді службового обмеження буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Резолютивна частина
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_3 замінити покарання у виді 2 років позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 10 відсотків суми грошового забезпечення в дохід держави.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання у виді службове обмеження для військовослужбовців строк затримання з 15 по 16 грудня 2025 (2 дні) з розрахунку день затримання дорівнює трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 27633,40 грн. витрат за проведення експертиз.
Боєприпаси, які зберігаються за квитанцією 637 (номер книги обліку речових доказів 419) в кімнаті тримання та зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, передати в розпорядження Збройних Сил України для використання за призначенням.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1