Справа № 761/14303/25
Провадження № 2/761/6336/2025
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Аббасової Н.В., 
при секретарі: Сухині А.С., 
за участю представника позивача: ОСОБА_1 , 
представника відповідача: ОСОБА_2 , 
представника відповідача: ОСОБА_3 , 
представника відповідача: ОСОБА_4 , 
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ПЕ Інвестментс Лімітед до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро", ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олів`є (Міхніч) Тетяна Іванівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Багдасарова Ольга Миколаївна, Приватний нотаріус КМНО Тригуб Євгенія Олегівна про визнання договорів недійсними, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2025 року представник позивача ПЕ Інвестментс Лімітед (PE INVESTMENTS LIMITED) - адвокат Ярошенко Д.В. звернувся Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «АКРІС АГРО», ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олів`є (Міхніч) Т.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Багдасарова О.М., про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, а також відновлення становища, яке існувало до порушення прав кредитора. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_5 є боржником у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів, виданих на підставі постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №824/191/21 та ухвали Київського апеляційного суду від 11.09.2023 у справі № 824/95/22, якими визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішень Лондонського міжнародного арбітражного суду, а саме: 
- Другого часткового остаточного рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 28.09.2020 у справі № 153056 (об`єднаній), яким вимоги Позивача частково задоволено, стягнуто з Компанії НОЄКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (Noyex Capital Limited), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та Компанії СТАРВЕЛ ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД (Starwell Enterprises Limited): 8 400 000,00 доларів США частки позивача у вартості врожаю 2014 року; 5 000 000,00 доларів США частки позивача у вартості прав оренди земельної ділянки сільськогосподарської групи станом на 01.06.2014; 1 500 000,00 доларів США частки позивача у вартості елеваторів; 325 000,00 доларів США вартості втрачених офісних приміщень станом на 01.03.2015. Загальна сума виплат, що були стягнуті арбітражем на підставі Другого часткового остаточного рішення на користь Позивача, становить 15 225 000,00 доларів США. 
-Третім частковим остаточним рішенням Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі № 153056 від 08.04.2021 з Компанії НОЄКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (Noyex Capital Limited), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та Компанії СТАРВЕЛ ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД (Starwell Enterprises Limited) стягнуто: 157 184, 25 фунтів стерлінгів як відшкодування збитків; 2 553 299,56 фунтів стерлінгів судових та інші витрат, а також витрат понесених на арбітраж. Також вказаним рішенням зобов`язано Відповідачів сплатити відсотки на стягнуті суми за ставкою 1,5% річних, з щорічним нарахуванням складних відсотків, в наступному порядку: з 29.09.2020 до моменту повної сплати суми відшкодування збитків у розмірі 15 225 000,00 доларів США, присудженої у Другому частковому остаточному рішенні; з 27.10.2020 до моменту повної сплати суми відшкодування збитків у розмірі 157 184,25 фунтів стерлінгів, присудженої у цьому рішенні; з 27.10.2020 до моменту повної сплати витрат в сумі 2 553 299,56 фунтів стерлінгів, присуджених у цьому рішенні. 
Виконавчі листи станом на сьогоднішній день перебувають на виконанні у приватних виконавців Ярушевської Т.І. та Мілоцького О.Л. В процесі вчинення виконавчих дій приватними виконавцями встановлено, що у боржника ОСОБА_5 відсутнє майно, за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача, які складають більше 18 000 000,00 долірів США. 
Разом із тим, в межах виконавчого повадження № НОМЕР_6 було установлено, що 30.07.2013 на підставі договорів купівлі - продажу ОСОБА_5 придбав чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та також машиномісце № НОМЕР_1 за вказаною адресою. 
Як зазначає представник позивача, 12.07.2018 (під час судового спору у міжнародному арбітражі вказана квартира та машиномісце були відчужені, зокрема, квартира була відчужена на підставі договору купівлі - продажу на користь ТОВ "Акріс Агро", машиномісце було відчужено на підставі договору дарування на користь ОСОБА_6 . У подальшому 12.03.2019 квартира була відчужена ТОВ "Акріс Агро" на підставі договору купівлі - продажу ОСОБА_6 , яку ОСОБА_6 31.01.2025 відчужила разом із машиномісцем на користь ОСОБА_7 . 
Як вказує представник позивача, вказані договори укладені у результаті узгоджених та спланованих дій пов`язаних між собою осіб, з метою недопущення звернення стягнення на майно, що було зареєстровано за боржником ОСОБА_5 , з огляду на що такі договори підлягають визнанню недійсними, а майно поверненню боржнику. 
Дані обставини свідчать про те, що вказані вище договори мають фраудаторний характер, та очевидно укладені з метою ухилення від виконання зобов`язань, що підтверджені рішенням Лондонського міжнародного арбітражного суду, які визнано постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №824/191/21 та постановою Київського апеляційного суду від 11.09.2023 у справі № 824/95/22. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Аббасової Н.В. від 14.04.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
15.05.2025 на адресу суду від відповідача 2 ТОВ "Акріс Агро" надійшов відзив на позовну заяву у якому представник просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що на момент укладення договорів у 2018 та 2019 роках ОСОБА_5 не був ані учасником, ані кінцевим бенефіціаром, ані керівником товариства. Договори купівлі-продажу були оплатними, розрахунки за ними були здійснені в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями, а ціна відповідала ринковій вартості, визначеній у звіті про оцінку майна. 
Крім того, представник відповідача вказав на пропуск позовної давності. 
20.05.2025 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача 1 ОСОБА_5 , у якому представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що на момент укладання правочинів у 2018 році він не знав про існування спору в Лондонському арбітражному суді. Також представник відповідача зазначила, що рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду не мають преюдиціального значення для даної справи, а Перше остаточне рішення, на яке посилається Позивач, не було легалізоване в Україні. Відповідач-1 наголошує, що продаж квартири ТОВ "АКРІС АГРО" відбувся за ринковою ціною, а він отримав за неї грошові кошти в повному обсязі, що спростовує доводи про зменшення його активів. Крім того, він заперечує будь-яку пов`язаність із ТОВ "АКРІС АГРО". 
27.05.2025 від представника відповідача 4 ОСОБА_7 надійшов відзив на позов, у якому висловлено заперечення проти позовних вимог з тих підстав, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем. Перед укладенням договорів нею було здійснено перевірку продавця ОСОБА_6 через відкриті державні реєстри (судових справ, боржників, санкційні списки), за результатами якої жодних обтяжень, заборон чи судових спорів виявлено не було. Відповідач-4 наголошує, що вжила усіх розумних заходів та виявила обережність і обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.
29.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2 ТОВ "Акріс Агро". 
04.06.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача про залучення співвідповідача у справі, зміну предмету позову та залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
10.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1 ОСОБА_5 
10.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 4 ОСОБА_7 
13.06.2025 від представника відповідача 3 ТОВ "Акріс Агро" надійшли заперечення на відповідь на відзив представника позивача. 
Ухвалою суду від 19.06.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача Ярошенка Д.В. про зміну предмета позову від 04.06.2025, залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_8 , залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватного нотаріуса КМНО Тригуб Євгенію Олегівну. 
Відповідно до прохальної частини заяви представника позивача, позовні вимоги сформульовано в остаточній редакції: 
- Визнати недійсним договір дарування машиномісця АДРЕСА_1, загальною площею 12,50 (дванадцять цілих п`ятьдесятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67975080000), укладений 12.07.2018 між ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міхніч Т.І. за реєстровим №1538;
- Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000) укладений 12.07.2018 між ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКРІС АГРО» (код ЄДРПОУ: 39187824, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 106б), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міхніч Т.І. за реєстровим №1537;
- Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000) укладений 12.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АКРІС АГРО» (код ЄДРПОУ: 39187824, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 106б) та ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олів`є Т.І. за реєстровим №712;
- Визнати недійсним договір дарування машино-місця АДРЕСА_1 , загальною площею 12,50 (дванадцять цілих п`ять десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67975080000), укладений 31.01.2025 між ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим №104;
- Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000) укладений 31.01.2025 між ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою
О.М. за реєстровим №103; 
- Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення у власність ОСОБА_5 машиномісця АДРЕСА_1 , загальною площею 12,50 (дванадцять цілих п`ять десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67975080000) та квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000); 
- Визнати недійсним договір іпотеки укладений між ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, паспорт № НОМЕР_5 виданий 02.01.2023, органом 4811, запис №19711229-06350, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), який посвідчено 10.04.2025 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. за реєстровим номером 2901. 
25.06.2025 на адресу суду від представника відповідача 1 ОСОБА_5 надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив ОСОБА_5 . 
Протокольною ухвалою суду від 03.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті спору. 
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Представники відповідачів 1, 3, 4 в судовому засіданні заперечували проти позову, просили залишити його без задоволення. Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, з урахуванням чого суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у їх відсутності. 
Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 є боржником у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів, виданих на підставі постанови Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №824/191/21 та постанови Київського апеляційного суду від 11.09.2023 у справі № 824/95/22, якими визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішень Лондонського міжнародного арбітражного суду, а саме: 
- рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 28.09.2020 у справі № 153056 (об`єднаній), яким вимоги Позивача частково задоволено, стягнуто з Компанії НОЄКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (Noyex Capital Limited), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 : 8 400 000,00 доларів США частки позивача у вартості врожаю 2014 року; 5 000 000,00 доларів США частки позивача у вартості прав оренди земельної ділянки сільськогосподарської групи станом на 01.06.2014;1 1 500 000,00 доларів США частки позивача у вартості елеваторів; 325 000,00 доларів США вартості втрачених офісних приміщень станом на 01.03.2015. Загальна сума виплат, що були стягнуті арбітражем на підставі Другого часткового остаточного рішення на користь Позивача, становить 15 225 000,00 доларів США;
- рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі № 153056 від 08.04.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 на користь позивача боргу у сумі 1 822 620,20 доларів США та 2 784 760,69 фунтів стерлінгів.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярушевською Т.І. від 26.09.2022 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 824/191/21 виданого 19.09.2022 Верховним Судом.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. від 05.02.2024 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 824/95/22 виданого 11.12.2023 Київським апеляційним судом. 
У процесі виконання судових рішень було установлено, що 12.07.2018 між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКРІС АГРО» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міхніч Т.І. за реєстровим №1537, відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність ТОВ «АКРІС АГРО» зазначену квартиру (т. 3, а.с. 65-66).
У відповідності до п. 3 договору продаж квартири здійснюється за 26 000 000,00 грн, які мають бути сплачені не пізніше 12.07.2019.
12.07.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір дарування машиномісця АДРЕСА_1, загальною площею 12,50 (дванадцять цілих п`ять десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67975080000), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міхніч Т.І. за реєстровим №1538, за умовами якого ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 вказане машиномісце (т. 3, а.с. 67-68). 
12.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АКРІС АГРО» та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олів`є Т.І. за реєстровим №712, відповідно до якого ТОВ «АКРІС АГРО» передало у власність ОСОБА_6 зазначену квартиру (т. 3, а.с. 69 - 70). 
Відповідно до п. 3 договору продаж квартири здійснюється за 6 699 267,00 грн. 
31.01.2025 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається з чотирьох жилих кімнат площею 83,7 (вісімдесят три цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 150,4 (сто п`ятдесят цілих чотири десятих) кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 67932480000), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим №103, за умовами якого ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_7 вказану квартиру (т. 3, а.с. 71 - 74).
У відповідності до п. 2.1 договору ціна продажу нерухомого майна становить 19 500 000,00 грн. 
31.01.2025 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу машиномісця АДРЕСА_1 , загальною площею 12,50 (дванадцять цілих п`ять десятих) кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим №104, за умовами якого ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_7 зазначене машиномісце за 630 000,00 грн (т. 3, а.с. 75-78). 
10.04.2025 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. за реєстровим №2901, предметом якого є забезпечення зобов`язань за договором позики від 25.10.2024 на суму 10 315 750,00 грн. За умовами договору в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_7 будинок №27-Б (двадцять сім літера «Б») (т. 11, а.с. 82-85). 
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.
Положеннями ст. 13 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 
Відповідно до ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі позивач стверджуючи про фраудаторний характер укладених правочинів, посилається на пов`язаність осіб та мету ухилення від виконання зобов`язань перед кредитором. 
Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц сформулювала підхід, за яким позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України). 
Водночас, Верховний Суд неодноразово наголошував, що обставини, які можуть відноситися до конструкції фраудаторного правочину, повинні бути позивачем доведені в кожній конкретній справі. Як зазначено у постанові КГС ВС від 02.05.2023 у справі №904/648/22, кожен окремий критерій сам по собі не спричиняє фраудаторність, і вони повинні розглядатися комплексно, а презумпція правомірності правочину може бути спростована тільки вагомими доказами. 
Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. 
Суд зауважує, що правочин, як приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення виконання судового рішення, що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) "використовувала/використовували право на зло"; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
Саме такі висновки щодо необхідності надання оцінки меті укладеного правочину викладені у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 747/306/19 (провадження №61-1272св20).
Фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору. 
У ЦК України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах. 
Учинення власником майна правочину на шкоду своїм кредиторам може полягати, зокрема, у виведенні майна боржника власником на третіх осіб.
Позивач в позові стверджує, що вказаний ланцюг правочинів є фраудаторним, тобто таким, що вчинений з метою уникнення звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_5 . 
Позивач зазначає, що відчуження майна, зокрема, за договорами від 12.07.2018 купівлі - продажу квартири та дарування машиномісця відбулося після ініціювання ним арбітражного провадження у Лондонському міжнародному арбітражному суді, а всі сторони договорів є пов`язаними особами. 
На думку позивача, ТОВ «АКРІС АГРО» перебувало під фактичним контролем ОСОБА_5 , а ОСОБА_7 є довіреною особою ОСОБА_5 . 
Водночас, позивач не надав суду переконливих доказів, які у своїй сукупності свідчили б про недобросовісність та узгодженість дій усіх відповідачів, спрямованих на завдання шкоди кредитору. 
Доводи Позивача щодо пов`язаності осіб переважно ґрунтуються на публікаціях в інтернет-виданнях, які, як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 711/9146/16-ц, самі по собі не можуть бути доказом у справі, якщо не засвідчені власником відповідного інтернет-ресурсу. 
Судом враховано, що ТОВ "Акріс Агро" надано докази оплати за договором купівлі-продажу від 12.07.2018, згідно з якими ОСОБА_5 отримав 26 000 000,00 грн. 
Згідно з наданими документами, оплата від ТОВ «АКРІС АГРО» на користь ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 12.07.2018 р. на загальну суму 26 000 000,00 грн підтверджується такими платежами: 18 липня 2018 р. - 4 500 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132578527); 25 липня 2018 р. - 1 240 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132578556); 10 серпня 2018 р. - 100 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132578757); 13 вересня 2018 р. - 240 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132578944); 27 грудня 2018 р. - 1 000 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132579965); 22 січня 2019 р. - 8 920 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132580538); 23 січня 2019 р. - 4 000 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132580568); 23 січня 2019 р. - 4 000 000,00 грн (платіжна інструкція № 1132580569); 23 січня 2019 р. - 2 000 000,00 грн (платіжна інструкція № 113258). 
Таким чином, відчуження квартири не призвело до зменшення активів боржника, а відбулася заміна одного активу (нерухомість) на інший (грошові кошти), що спростовує доводи позивача про мету виведення майна. 
Щодо вимог про визнання недійсним договору дарування машиномісця, суд виходить з того, що хоча правочин і був безоплатним, сам по собі цей факт не є безумовним доказом його фіктивності чи фраудаторності. 
Позивач не надав доказів того, що на момент укладення цих договорів (12.07.2018) існували будь-які обтяження чи заборони на відчуження майна ОСОБА_5 , або що він мав статус боржника у виконавчому провадженні. 
Стосовно доводів позивача в частині фраудаторності договору купівлі - продажу квартири від 12.03.2019 ТОВ "Акріс Агро" (як продавцем) на користь доньки відповідача 1 ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , суд зауважує, що доводи Позивача щодо продажу спірної квартири за заниженою ціною ґрунтуються на припущеннях та порівнянні двох правочинів, вчинених у різний час та за різних економічних умов.
Позивач, стверджуючи про невідповідність ціни договору від 12.03.2019 ринковим умовам, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин реальної вартості такого майна (звіт про незалежну оцінку майна, статистичні дані щодо ринкових цін на аналогічні об`єкти нерухомості в даному районі станом на момент укладення договору), які б доводили, що ціна у 6 699 267 грн була значно нижчою за ринкову. 
При цьому, відповідно до пункту 3 Договору купівлі-продажу від 12.03.2019 року, укладеного між ТОВ «АКРІС АГРО» та ОСОБА_6 , продаж квартири було здійснено за ціною 6 699 267,00 грн. Як вбачається з пункту 4 вказаного Договору, ціна продажу квартири повністю відповідає її оціночній вартості. Згідно зі Звітом про оцінку майна, виданим ТОВ «КАРГО ЛОГІСТИКА» 12.02.2019 року, оціночна вартість відчужуваного об`єкта нерухомості становить 6 699 267,00 грн. 
Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в оспорюваному договорі була визначена за домовленістю сторін. 
Відповідачем ТОВ «АКРІС АГРО» надано суду докази розрахунку за договором купівлі-продажу, а саме платіжні інструкції, що підтверджують рух грошових коштів. Цей факт спростовує твердження Позивача про те, що правочин є фраудаторним. 
Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача-4 ОСОБА_7 про те, що вона є добросовісним набувачем. Як вбачається з наданих доказів, ОСОБА_7 перед придбанням нерухомості вжила розумних заходів для перевірки майна та продавця. На момент укладення договорів 31.01.2025 жодних обтяжень чи заборон щодо майна зареєстровано не було, а продавець ОСОБА_6 не фігурувала в Єдиному реєстрі боржників чи в судових спорах. 
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 02.11.2021 у справі №925/1351/19), добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус, є неприйнятною та покладає на нього індивідуальний та надмірний тягар. Позбавлення Відповідача-4 права власності на придбане за відплатними договорами майно було б непропорційним втручанням у її право мирно володіти своїм майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Що стосується тверджень про повязаність відповідачів, то суд виходить з наступного.
Позивач обґрунтовує пов`язаність відповідачів наявністю родинних зв`язків між ОСОБА_5 та керівництвом і бенефіціарами ТОВ «АКРІС АГРО» (зокрема, його донькою, сестрою та вітчимом доньки), а також посилається на рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду як на доказ фактичного контролю ОСОБА_5 над товариством. 
Суд критично оцінює ці доводи з огляду на наступне. 
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_5 не був ані засновником, ані кінцевим бенефіціарним власником, ані посадовою особою ТОВ «АКРІС АГРО». Суд виходить з принципу пріоритетності офіційних даних державних реєстрів, які є публічними та достовірними до моменту їх спростування у встановленому законом порядку. 
Крім того, можливий факт наявності зв`язків між сторонами правочину чи їхніми афілійованими особами не є безумовною ознакою фраудаторності такого правочину чи змови сторін. 
Станом на час розгляду справи судом власником спірного майна є ОСОБА_7 і позивачем не надано доказів, що ОСОБА_7 має родинні зв`язки з ОСОБА_5 . 
Посилання на рішення Лондонського арбітражу суд відхиляє, оскільки відповідно до норм ЦПК України воно не має преюдиціального значення для даної справи, адже Відповідачі у цій справі не були стороною в зазначеному провадженні. Визнання певних фактів особою в іншому процесі не є беззаперечним доказом для суду у даній справі, яка має інший склад учасників та предмет доказування. 
Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами, що ТОВ «АКРІС АГРО» на момент придбання майна діяло не як самостійний суб`єкт господарювання, а діяло в інтересах ОСОБА_5 . 
Суд зауважує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , укладаючи оспорювані договори від 31.01.2025, діяли як фізичні особи, учасники цивільних правовідносин, та розпоряджались власними майновими правами, а не як керівники чи бенефіціари юридичних осіб.
Таким чином, суд відхиляє доводи позивача щодо повязаності відповідачів в якості підстави для задоволення позову. 
Щодо вимог про визнання недійсним договору іпотеки, суд зазначає, що зазначена позовна вимога є похідною і залежить від первісної позовної вимоги. 
Оскільки суд відмовляє у позові про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, то і в цій частині також слід відмовити у позові. 
Щодо решти доводів сторін, суд зазначає наступне. 
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ). 
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права. 
З урахуванням зазначеного, суд вважає, що надав оцінку всі доречним доводам сторін.
Що стосується заяв відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то суд враховує наступне. 
Верховний Суд у справі №509/3589/16-ц від 21.10.2020 сформував позицію за змістом якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. 
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову саме у зв`язку з його необгрунтованістю. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Підсумовуючи вищевикладене та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. 
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
У задоволенні позову ПЕ Інвестментс Лімітед до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро", ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олів`є (Міхніч) Тетяна Іванівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Багдасарова Ольга Миколаївна, Приватний нотаріус КМНО Тригуб Євгенія Олегівна про визнання договорів недійсними, - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. 

Суддя Н.В. Аббасова