ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
КОПІЯ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Єдиний унікальний номер судової справи №678/577/26
Номер провадження №1-кп-678-96/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 червня 2026 року        селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді       ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів обвинувальний акт, який складений слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і затверджений 10 квітня 2026 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 05 квітня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026243300000100, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осічок Літинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не працюючого, інвалідність відсутня, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого: 
03 грудня 2024 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. ( штраф сплачено), 
05 лютого 2025 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки, покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, 
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, 
учасники судового провадження: 
прокурор         ОСОБА_4 , 
обвинувачений        ОСОБА_5 , 

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ 

1. ОСОБА_5 постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року (справа №678/1216/24), яка набрала законної сили 06 вересня 2024 року, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Окрім того, постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року (справа №678/1235/24), яка набрала законної сили 06 вересня 2024 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
05 лютого 2025 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області (справа №678/159/25), який набрав законної сили 07 березня 2025 року, за перераховані вище протиправні діяння у вигляді умисного невиконання постанов суду, що набрали законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі і підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки.
Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 (справа №678/117/25), яка набрала законної сили 14 лютого 2025 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Окрім того, 05 квітня 2026 року близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_5 , знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вищезазначених постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, будучи раніше засудженим за злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», перебуваючи по вул. Вадима Журавського, 20 в с. Новокостянтинів Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, керував автомобілем марки «DACIA», моделі «LOGAN», синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , й був зупинений працівниками відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, якими складено стосовно ОСОБА_5 протоколи серії ЕПР1 №632676 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 05 квітня 2026 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА №6972891 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 05 квітня 2026 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень.
Тобто, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року, який набрав законної сили 07 березня 2025 року, за ч. 1 ст. 382 КК України, умисно продовжує не виконувати постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року (справа №678/1216/24), яка набрала законної сили 16 вересня 2024 року, постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року (справа №678/1235/24), яка набрала законної сили 16 вересня 2024 року, та постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року (справа №678/117/25), яка набрала законної сили 14 лютого 2025 року, якими його неодноразово позбавлено права керування транспортними засобами, свідомо, умисно та систематично ухилявся від їх виконання, продовжуючи керувати транспортними засобами у період дії заборони.
2. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею. 

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ 

3. Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений повністю визнав свою вину, тому, враховуючи його особу, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, просить призначити за ч. 3 ст. 382 КК України покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю - керувати транспортними засобами на строк 3 роки, з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року і остаточне покарання визначити у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю - керувати транспортними засобами на строк 3 роки, питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання відбутий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлявся. 
4. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, визнав повністю і беззаперечно, підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому та просить його суворо не карати, підтвердив суду, що про судові рішення, якими його неодноразово позбавлено права керування транспортними засобами, йому було відомо. 

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

5. Прокурор і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. 
6. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
7. Судом отримано відповіді на запитання від обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, процесуальні рішення щодо речових доказів, процесуальних витрат, запобіжного заходу, тощо. 
8. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ 

9. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
10. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. 
11. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. 
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. 
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. 
12. Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. 
Питання про призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. 
13. Законодавець у ч. 3 ст. 382 КК України визначив, що дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. 
Отже, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 382 КК України відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
14. ОСОБА_5 повністю і беззаперечно визнає вину, щиро кається, є особою молодого віку – йому 19 років, не одружений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не працює, інвалідність відсутня, перебуває на військовому обліку призовників, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, раніше судимий, перебуває на обліку у органі пробації, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога, психіатра (а.с. 20-22, 57, 58-60 , 63-64, 67-68, 71-72, 76, 78-81, 83, 85-87, 89, 91, 93, 95-103, 104-108, 109-113, 114-115, 116-134 т. 2). 
15. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття. 
16. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Суд дану обставину вважає встановленою, адже її наявність не заперечував ОСОБА_5 . 
17. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що беруться до уваги при призначенні покарання.
18. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за ч. 3 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобами у середній межі санкції та остаточно визначити покарання за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком. 
19. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД 

20. Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні. 
21. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України (а.с. 25-26, 50-51 т. 2), зокрема, автомобіль, який переданий на відповідальне зберігання користувачу – вважати повернутим за належністю, диск із відеозаписами – залишити при матеріалах справи. 
22. 09 квітня 2026 року ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту – до 05 червня 2026 року включно (а.с. 154-155 т. 2). 
Враховуючи сумлінне виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 під час судового розгляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але у нічний час, з покладенням ряду обов`язків. 
23. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. 
У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений. 

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України, 

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 

УХВАЛИВ: 

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобами на строк 2 (два) роки. 
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобами на строк 2 (два) роки. 
На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 09 квітня 2026 року до 04 червня 2026 року включно з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання. 
Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта - відсутні. 
Речові докази: 
автомобіль марки «DACIA», моделі «LOGAN», синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , що на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та на законних підставах перебуває у користуванні ОСОБА_7 й постановою слідчого від 05 квітня 2026 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – вважати повернутим за належністю; 
DVD-диск із відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах справи. 
Обрати ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту й покласти на нього наступні обов`язки: 
прибувати до суду, прокурора, слідчого за першою вимогою; 
не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. без дозволу суду та / або прокурора; 
повідомляти суд та / або прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи; 
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. 
З метою здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 вирок суду для виконання невідкладно направити до відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області. 
Вирок суду для контролю в частині обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити в Летичівську окружну прокуратуру. 
Вирок суду в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після його оголошення. 
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 
Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні

Суддя      підпис     ОСОБА_1 

Суддя            ОСОБА_1