Справа № 734/501/26
Провадження № 3/734/517/26

ПОСТАНОВА
іменем України

11 травня 2026 року	  	селище Козелець	

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
в с т а н о в и в:

30.01.2026 о 17:40 год на 4 км автодороги М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом (б/н) у стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
У судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з?явився. Розгляд справи проводився за участі його захисника – адвоката Ванжули Я.В. 
Захисником Халупком С.В. подано письмові пояснення у справі, що за своєю суттю є клопотанням про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, узагальнені доводи якого зводяться до наступного. 
Наявні у справі докази не містять відомостей щодо підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , отже, така є проведеною з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу на огляд із метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, що свідчить про порушення поліцейським порядку направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп?яніння. У відповідності до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, мав проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Захисником Ванжулою Я.В. у судовому засіданні заявлено усне клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотиви якого за змістом аналогічні зазначеним у письмових поясненнях захисника Халупки С.В. 
У ході розгляду справи судом досліджено такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579479 від 30.01.2026, згідно з яким 30.01.2026 о 17:40 год на 4 км автодороги М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом (б/н) у стані алкогольного сп?яніння;
- відеозапис, яким підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинка працівниками поліції. Причеп не мав номерного знаку. Під час спілкування поліцейський повідомив водія про наявність ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, хитка хода та запропонував пройти відповідний огляд на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 погодився. Перед оглядом перевірено цілісність пакування мундштука, здійснено контрольний забір повітря – алкоголь відсутній. Результат огляду – 2.71 ‰. Водій із результатом погодився. Надалі зафіксовано складання адміністративних матеріалів. 
- акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проводився за допомогою приладу Драгер № 0087 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду – 2.71 ‰. Водій із результатом погодився, засвідчивши згоду власноручним підписом;
- роздруківку тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0087 № 8224 від 30.01.2026, результат позитивний – 2.71 ‰;
- копію постанови серії ЕНА № 6591544 від 30.01.2026, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки 30.01.2026 о 17:40 год на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом, на якому був відсутній задній номерний знак. Водночас водій не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Водій порушив пп. 2.9в, п. 2.1а Правил дорожнього руху;
- довідку старшого інспектора ВАП УПП у Чернігівській області від 02.02.2026, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.10.2020 (категорії В, С, С1);
- довідку старшого інспектора ВАП УПП у Чернігівській області від 02.02.2026, згідно з якою ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Отже,  ОСОБА_1 повинен був знати свій обов`язок не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів сторони захисту суд зазначає таке. 
Твердження про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6591544 від 30.01.2026, згідно з якою ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 2.9в Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом з напівпричепом, на якому був відсутній задній номерний знак, що узгоджується з відеозаписом. 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.9 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція). За змістом цих нормативних актів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Як убачається з п. 2, 3 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: 
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водночас згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З наявних у справі доказів (відеозапису та акту огляду) вбачається, що ОСОБА_1 із результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, погодився. Відтак у працівників поліції не виникло обов`язку забезпечити проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Так, аналізуючи зміст п. 39 ч. 1 ст. 255 КУпАП, суд зауважує, що уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку в Збройних Силах України не наділені повноваженнями складати протокол про передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 . 
Водночас уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про передбачені ст. 44, ч. ч. 2, 3 ст. 123, ст. ст. 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 1841, 185 і 185-7 КУпАП адміністративні правопорушення.
Даний перелік є вичерпним, тобто розширенню та доповненню він не підлягає.
Суд ураховує, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 130 КУпАП, не вправі складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями ст. 266 КУпАП процедури.
До того ж, згідно із ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Вчинене ОСОБА_1 передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відтак у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах.
Суд вважає за необхідне зазначити, що дія положень ст. 266 КУпАП за колом осіб поширюється на всіх водіїв транспортних засобів незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.
Базовим критерієм для розмежування застосування вимог ст. 266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби.
Відтак із урахуванням вищевикладеного у сукупності, на переконання суду, застосування працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ґрунтується на вимогах закону.
Порушень вимог закону, які б призводили до визнання доказів недопустимими, не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути із  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665.60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Юрій ДОМАШЕНКО