Провадження № 2-о/641/30/2026 	Справа № 641/8593/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Кожихової Г.В.,
присяжних – Ярошенко І.В., Коротенкова Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Собченко В.С.,
заявника ОСОБА_1 , 
представника Бочарової О.М.,
представника військової частини НОМЕР_1 Бочарнікової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України Східного оперативного територіального об`єднання, Національна гвардія України в особі Головного управління Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України про оголошення особи померлою,
встановив:
Стислий зміст заяви, позиції учасників справи
06.11.2025 заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бочарову О.М. звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова із заявою у порядку окремого провадження про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кувшин Подгоренського району Воронізької області, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Московським ГО ХМУ УМВС України в Харківській області 31.05.2000 року, зареєстрованого за адресою; АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .
В обгрунтування поданої заяви вказала, що відповідно до сповіщення сім`ї № 448 від 03.02.2024, складеного ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати заявника було сповіщено про те, що батько заявника, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті 01.01.2024 за особливих обставин в результаті бойових дій поблизу населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявнику з метою отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та у ст.ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 відкрито провадження у вказаній справі.
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 16.02.2026 залучено до участі в справі за заявою ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, як заінтересовану особу Національну гвардію України в особі Головного управління Національної гвардії України (код ЄДРПОУ 08803498, 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок, 9а) та Міністерство внутрішніх справ України (ЄДРПОУ 00032684, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10, місто Київ, 01601). Витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26 м. Київ, 01001, тел. 044-527-63-96) інформацію щодо перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 . Витребувано від Національного інформаційного бюро при Міністерстві з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України інформацію про те, чи рахується ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , як військовополонений. Витребувано від Державної податкової служби у Харківській області про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , за період часу з 01.01.2024 по теперішній час. Зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надати до суду відомості щодо наявності членів сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, перелік яких передбачено статтею 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; відомості про осіб, які звертались на ім`я командира вказаної військової частини із заявою про виплату грошового забезпечення.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник Бочарова О.М. заяву підтримали у повному обсязі, з мотивів наведених у заяві та просили її задовольнити. Наголошували на тому, що на існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначили, що висновки службового розслідування по факту зникнення старшого сержанта ОСОБА_2 з урахуванням свідчень військовослужбовців, які в цей день разом виконули бойові завдання, беззаперечно підтверджують факт ймовірної гибелі батька заявника. Також просили врахувати наявну практику Верховного Суду, зокрема висновки, викладені в постанові від 29.04.2026 у справі № 615/129/25, в частині того, що у випадку коли у суду з надзичайно великою вірогідністю є достатні істотні підстави вважати, що військовослужбовець загинув, то суд може оголосити таку особу померлою.
Представник Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Східного оперативного територіального об`єднання у судовому засіданні просила прийняти рішення на розсуд суду.
Представники Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Національної гвардії України в особі Головного управління Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином Від представника Головного управління Національної гвардії України надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
Інші заінтересовані особи правом подання пояснень не скористалися.

Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 681, а також витгяом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 14, 15).
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року запроваджено військовий стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався і триває дотепер.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу за мобілізацією 29.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 29.08.2022 № 236 старшого сержанта ОСОБА_2 було зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду головного сержанта 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) та присвоєно особистий номер Г-192078.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2023 № 176, старшого сержанта ОСОБА_2 було призначено на посаду начальника контрольно-пропускного пункту 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ ( НОМЕР_7 ).
З висновку службового розслідування, затвердженого командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 від 01.02.2025, вбачається, що на початку січня 2024 року підрозділ, у якому проходив службу старший сержант ОСОБА_2 , виконував бойові завдання в зоні ведення активних воєнних (бойових) дій у Донецькій області. 03 січня 2024 року командир батальйонної тактичної групи полковник ОСОБА_4 доповів, що 02.01.2024 приблизно о 22 годині 15 хвилин східніше населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, під час евакуації поранених військовослужбовців з позиції «Кот», внаслідок артилерійського та мінометного обстрілу з боку збройних сил російської федерації, зник безвісти старший сержант ОСОБА_2 . Зв`язок із ним було втрачено, серед поранених чи встановлених загиблих на той момент він не рахувався. Штатна зброя військовослужбовця (автомат АК-74 № НОМЕР_8 ) на місці події знайдена не була. За даним фактом військовою частиною НОМЕР_1 було невідкладно направлено повідомлення до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Головного управління Національної поліції в Донецькій області та ІНФОРМАЦІЯ_6 (вих. №№ 40/05/12-174, 40/05/12-175, 40/05/12-176, 40/05/12-177 від 04.01.2024). На підставі вказаного повідомлення Відділом поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області 06.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12024221150000052 за фактом зникнення ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство) з відміткою «зниклий безвісти».
За результатами проведеного службового розслідування (наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 11.01.2024 № 52) встановлено, що старший сержант ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти за особливих обставин на період з 02.01.2024 до дати встановлення особи трупу після евакуації тіла з території безпосередніх бойових дій. 
До матеріалів службового розслідування долучено пояснення молодшого сержанта ОСОБА_5 , який повідомив, що 01.01.2024 він разом із особовим складом перебував на бойовій позиції «Кіт» поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області. Приблизно о 10:00 розпочався щільний ворожий мінометний обстріл, через що особовий склад був змушений сховатися в укриття. О 10:15 розпочалася атака ворожих FPV-дронів із займистим (спалахуючим) зарядом. Один із дронів залетів у бліндаж, внаслідок чого спалахнула сильна пожежа. Командиром було прийнято рішення негайно переміститися до сусіднього укриття. Першим вискочив солдат ОСОБА_6 (позивний « ОСОБА_7 »), за ним — солдат з позивним « ОСОБА_8 », та солдат ОСОБА_9 (позивний « ОСОБА_10 »), який одразу отримав поранення в ногу під час руху до позиції «Студент». Опинившись у сусідньому бліндажі, бійці надали першу допомогу пораненому ОСОБА_9 . Солдат ОСОБА_6 прийняв рішення висунутися назад на позицію «Студент», щоб повідомити про ситуацію через відсутність радіозв`язку. Майже одразу після його виходу з бліндажа почулися вигуки російською мовою: « ОСОБА_11 , не беги, жить будешь», після чого пролунали автоматні черги і зав`язався стрілецький бій. Через 10 хвилин бій вщух. Молодший сержант ОСОБА_5 , маючи ознаки контузії, разом із пораненим солдатом ОСОБА_9 висунулися на позицію «Студент». Прибувши туди, вони дізналися, що старший сержант ОСОБА_2 також отримав поранення та контузію. На питання про долю солдата ОСОБА_6 (« ОСОБА_7 ») їм відповіли, що той до позиції не дійшов. Згодом по радіостанції надійшло повідомлення, що позиція «Кіт» повністю згоріла разом із майном, а ОСОБА_6 — загинув («двісті») у ближньому стрілецькому бою, захищаючи побратимів. У ніч з 01.01.2024 на 02.01.2024 було організовано евакуацію. Пораненого солдата ОСОБА_9 та старшого сержанта ОСОБА_2 перемістили на проміжну позицію «Негатив». Першою групою було евакуаційно виведено солдата ОСОБА_9 до евакуаційного пункту «Труба». Старший сержант ОСОБА_2 залишався чекати на прихід другої евакуаційної групи. Проте через кілька годин прибув провідник (військовослужбовець ЗСУ) із пораненим і сповістив, що під час спроби виведення старшого сержанта ОСОБА_2 розпочався потужний ворожий мінометний обстріл. Внаслідок прямого обстрілу противника старший сержант ОСОБА_2 загинув на місці. Через безперервний вогонь евакуювати його тіло провіднику не вдалося.
Згідно долучених до висновку службового розслідування пояснень солдата ОСОБА_12 вбачається, що 01.01.2024 їх група отримала наказ висунутися на позицію «Кіт» у зв`язку з наступом ворога. За 10 метрів від бліндажа позиції ними було виявлено тіло загиблого побратима — солдата ОСОБА_6 . Евакуювати його тіло одразу не було можливості. Надалі, 07.01.2024 під час ротації та виходу особового складу з позиції особисто візуально виявив тіло ще одного військовослужбовця — старшого сержанта ОСОБА_2 , який, як йому стало відомо від побратимів, загинув у ніч проти ІНФОРМАЦІЯ_7 під час артилерійського обстрілу в ході евакуації. Евакуація тіла з поля бою залишалася неможливою через щільний загороджувальний вогонь противника.
Відповідно до інформації наданої ДП «Український національний центр розбудови миру», за наявою інформацією відомості про ОСОБА_2 внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні. Станом на дату надходження ухвали, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до НІБ не надходила (а.с. 103)
Головним управлінням ДПС у Харківській області на виконання ухвали Слобідського районного суду міста Харкова від 16.02.2026 (вх. ГУ ДПС № 9879/5/ЕП 17.02.2026) надано у додатку відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, зарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 01.01.2024 по 31.12.2025 по фізичній особі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з якого вбачається нарахування доходу виключно військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 101).
Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду від 16.02.2026 повідомлено, що 03.11.2025 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася ОСОБА_13 (дружина зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 ) із заявою про виплату грошового забезпечення. До заяви було додано паспорт громадянки Російської Федерації. ОСОБА_13 було відмовлено у виплаті грошового забезпечення, про що її повідомлено належним чином. 26.11.2025 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася ОСОБА_1 із заявою про виплату грошового забезпечення. Із зазначеної заяви встановлено, що батьки зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 померли. З огляду на те, що дружині військовослужбовця було відмовлено у виплаті грошового забезпечення, а батьки померли, комісією військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прийнято рішення про виплату грошового забезпечення доньці зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 . 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії РФ.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22.
У пунктах 62, 65, 66 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала: «Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
У чинному ЦК України видозмінену до реалій незалежної України статтю 21 законодавець виклав у статті 46 без істотних змін, доповнивши її у частині другій реченням другим з наведенням спеціального правила із вказівкою на право суду (з урахуванням конкретних обставин) оголосити фізичну особу померлою до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців.
Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу».
У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «… шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (див. пункт 82 постанови).
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309).
У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані РФ території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже, з урахуванням висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, для визначення того, коли виникає право на звернення до суду із заявою про оголошення військовослужбовця померлим, слід враховувати відомості наведені в Наказі № 309 щодо дати закінчення активних бойових дій на території, де військовослужбовець вважається таким, що зник безвісті.
З огляду на матеріали справи, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті 01.01.2024 за особливих обставин в результаті бойових дій поблизу населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу 164 від 31 травня 2023 року) затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією» втратив чинність 20.03.2025.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786 затверджений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік 376).
З наведеного Переліку вбачається, що починаючи з 18.09.2023 територія населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області знову вважається територією активних бойових дій дотепер. Отже, як станом на 01.01.2024 (день коли ОСОБА_2 вважається зниклим безвісті), так і станом на час розгляду заяви судом, населений пункт Кліщіївка Бахмутського району Донецької областіє зоною активних бойових дій. Відомості про зміну статусу території на тимчасово окуповану за вказаний період не вносилися.
Оскільки населений пункт Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, де зник безвісті ОСОБА_2 , наразі є територією активних бойових дій, воєнні дії не закінчено, тому звернення із заявою про оголошення безвісті зниклої особи померлою на підставі ч.2 ст.46 ЦК України є передчасним.
Суд відхиляє посилання представника заявника про необхідність врахування висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 29.04.2026 у справі № 615/129/25, оскільки у вказаній постанові сформовано висновок для ситуації, коли територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця, на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником.
Отже, слід розрізняти випадки, коли ймовірна загибель військовослужбовця відбулася на території, яка після завершення активних бойових дій набула статусу тимчасово окупованої, або від випадків коли ймовірна загибель відбулася на території тимчасово окупованої, статус якої в подальшої змінився зону активних бойових дій, від ситуації коли факт зникнення безвісті відбувся на території, яка згідно Переліку № 376 є територію активних бойових дій та такою залишається дотепер.
Обставини справи, яка перебувала на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду 755/11021/22, стосувались подій, коли ймовірна загибель фізичної особи сталась на території, де велись активні бойові дії, а після їх завершення території залишилась під контролем України.
Отже, сформовані у вказаній постанові висновки, що події та часу з яких слід вираховувати шестимісячний строк (з дати закінчення активних бойових дій) є релевантними до обставин справи, що розглядається судом.
З часу ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови в справі № 755/11021/22 на законодавчому рівні не відбулась зміна підходів до вирішення питання обчислення строків оголошення особи померлою.
В ухвалі від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25 (провадження № 14-22цс26) про повернення на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду справи № 671/132/25 Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин для прийняття до розгляду цієї справи з метою відступу (конкретизації) від попереднього правового висновку у справі № 755/11021/22.
Враховуючи, що ОСОБА_2 зник безвісти в районі проведення активних воєнних дій, які до теперішнього часу не закінчені, відсутні підстави для задоволення заяви про оголошення його померлим.
Враховуючи зазначене, заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2,13, 76-81, 89,259,263-265,305-308 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України Східного оперативного територіального об`єднання, Національна гвардія України в особі Головного управління Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України про оголошення особи померлою відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення проголошено 18.05.2026.

Суддя     Г.В.Кожихова

Присяжні     І.В.Ярошенко

Д.В.Коротенков