Справа № 550/202/24
Провадження №1-кп/550/6/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 року          селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Соснове Березнівського району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 14.12.2015 Березнівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
2) 24.11.2017 Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі;
3) 17.09.2018 Березнівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
4) 18.03.2019 Березнівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
5) 09.09.2024 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;
6) 30.12.2024 Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
13 грудня 2023 року близько 22.00 години в будинку по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, 13 грудня 2023 року близько 22.30 години ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в положенні стоячи, кулаком лівої руки завдав один удар ОСОБА_6 в нижню щелепу в ділянку підборіддя, після чого кулаком лівої руки наніс два удари в ділянку носу, чим заподіяв шкоду його здоров`ю у вигляді порушення анатомічної цілості кісток нижньої щелепи та носа та фізіологічних функцій тканин.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 згідно з висновком експерта № 8 від 08.01.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому нижньої щелепи справа, яке кваліфікується, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та закритого перелому кісток носу, яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні ОСОБА_6 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Далі, продовжуючи свою протиправну діяльність, 13 січня 2024 року близько 22.50 години в будинку по АДРЕСА_3 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в положенні стоячи, правою ногою завдав один удар ОСОБА_7 в нижню частину лівої ноги, чим заподіяв шкоду її здоров`ю у вигляді порушення анатомічної цілості кісток лівої ноги та фізіологічних функцій тканин.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_7 згідно з висновком експерта № 22 від 24.01.2024 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішньої кісточки лівої гомілки, яке кваліфікується, як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. 
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні ОСОБА_7 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено відповідними Указами Президента, зокрема з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (Указом Президента № 49/2024 від 05.02.2024), маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливі кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Так, 15.03.2024 у першій половині дня ОСОБА_4 на законних підставах перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , яке він винаймав за усною домовленістю, вирішив вчинити крадіжку мікрохвильової печі, належної ОСОБА_8 , з приміщення літньої кухні вказаного господарства.
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 15.03.2024, вдень, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу зі столу в приміщенні літньої кухні господарства за вищевказаною адресою таємно викрав мікрохвильову піч «ARDESTOGO-E722WB» білого кольору, вартість якої згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1616 від 02.05.2024 становить 1 900,00 гривень.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки повторно та в умовах воєнного стану.
Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, 16.03.2024 у другій половині дня ОСОБА_4 , на законних підставах перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , яке він винаймав за усною домовленістю, знову вирішив вчинити крадіжку - пральної машини «CandyGrand» 6 кг, білого кольору, що належить ОСОБА_8 , з приміщення літньої кухні вказаного господарства.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 16.03.2024, в другій половині дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисних спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з підлоги в приміщенні літньої кухні господарства за вищевказаною адресою таємно викрав пральну машину «CandyGrand» 6 кг, білого кольору, вартість якої згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1616 від 02.05.2024 становить 4 233,33 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки повторно та в умовах воєнного стану.
Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, 17.03.2024 у вечірній час ОСОБА_4 , на законних підставах перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , яке він винаймав за усною домовленістю, знову вирішив вчинити крадіжку - телевізора «MysteryMTV-4360 FST2», діагональ 43 дюйми, що належить ОСОБА_8 , з приміщення будинку вказаного господарства.
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 17.03.2024 близько 17.00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з тумби в кімнаті вітальні, в приміщенні будинку господарства за вищевказаною адресою, таємно викрав телевізор «MysteryMTV-4360 FST2», діагональ 43 дюйми, вартість якого, згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1616 від 02.05.2024 становить 7 232,13 гривень.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбаченеч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки повторно та в умовах воєнного стану.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.03.2024 у другій половині дня ОСОБА_4 , на законних підставах перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , яке він винаймав за усною домовленістю, знову вирішив вчинити крадіжку - холодильника «SNAIGE» червоного кольору, що належить ОСОБА_8 , з приміщення літньої кухні вказаного господарства.
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 18.03.2024 близько 14.30 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільнонебезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з підлоги в приміщенні літньої кухні господарства за вищевказаною адресою таємно викрав холодильник «SNAIGE» червоного кольору, вартість якого, згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1616 від 02.05.2024 становить 5 675,00 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбаченеч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки повторно та в умовах воєнного стану.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.03.2024 в другій половині дня ОСОБА_4 , на законних підставах перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , яке він винаймав за усною домовленістю, знову вирішив вчинити крадіжку дивану «DIVES» кутового 180х250 см, що належить ОСОБА_8 , з приміщення будинку вказаного господарства.
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 19.03.2024 близько 15:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з кімнати вітальні в приміщенні будинку господарства за вищевказаною адресою таємно викрав диван «DIVES» кутовий сірого кольору з дерев`яними вставками темно-коричневого кольору, розміром 180х250 см, вартість якого, згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1616 від 02.05.2024 становить 7 200,00 гривень.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки повторно та в умовах воєнного стану.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Позиція сторін кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, 26.06.2024 подав заяву, у якій просив справу за обвинуваченням ОСОБА_4 розглянути за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, 23.02.2026 подала заяву, у якій просила справу за обвинуваченням ОСОБА_4 розглянути за її відсутності, вид та міру покарання призначити на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, 23.02.2026 подала заяву, у якій просила справу за обвинуваченням ОСОБА_4 розглянути за її відсутності, вид та міру покарання призначити на розсуд суду.
На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. 
Вказав, що в грудні 2023 року, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого він спричинив останньому тілесні ушкодження. Крім того, в січні 2024 року, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього також виник конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого він спричинив останній тілесні ушкодження.
Також, обвинувачений пояснив, що за усною домовленістю він проживав у будинку за адресою:  АДРЕСА_3 , звідки в березні 2024 року здійснив крадіжку майна, яке належало ОСОБА_8 . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, частину викраденого майна повернув, обіцяв у подальшому не вчиняти нових правопорушень та просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення  ОСОБА_4 за фактом крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану та у нанесенні тілесних ушкоджень, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільним дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.
Прокурор  ОСОБА_3 вказав, що при розгляді справи достеменно встановлено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, тому просив суд визнати  ОСОБА_4  винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, частково відшкодував потерпілим завдані матеріальні збитки, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання, передбачене за даними кримінальними правопорушеннями нормами КК України: за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.12.2024, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити  ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Захисник ОСОБА_5 зазначила про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкціями статей КК України за інкриміновані правопорушення, врахувавши при цьому стан здоров`я обвинуваченого, безпосередню участь його та членів його родини у захисті Батьківщини в складі Збройних Сил України від збройної агресії російської федерації, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у скоєному, просив суворо його не карати та призначити мінімальне покарання. 
Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривляє визнані ним у судовому засіданні обставини.
Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості  ОСОБА_4  поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 185 КК України.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття , яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, засуджує її та бажає залагодити провину, та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину особою повторно.
Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є за ч. 1 ст. 122 КК України – нетяжким злочином, за ч. 4 ст. 185 КК України - тяжким злочином.
Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи неможливість призначення покарання іншого виду, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, суд при призначенні покарання враховує також поведінку обвинуваченого під час кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків вчиненого, добровільне часткове відшкодування потерпілому завданої шкоди, посередню характеристику обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 185КК України та призначити йому покарання, з урахуванням положень ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі.
Таким чином, у зв`язку з призначенням ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, за яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, слід виконувати самостійно.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.12.2024, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити  ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку тобто з 12.05.2026.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08 листопада 2024 року по 29 грудня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.12.2024, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити  ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку, а саме з 12 травня 2026 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08 листопада 2024 року по 29 грудня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Речові докази:
- холодильник «SNАIGE»; диван «DIVES»; мікрохвильову піч «ARDESTOGO-E722WB», передані на зберігання власнику ОСОБА_8 – вважати повернутими потерпілій як їй належні;
- дві розписки ОСОБА_4 про продаж холодильника «SNАIGE» та телевізора «MysteryMTV-4360 FST2», долучені до матеріалів кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 , передану на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області – передати за належністю до КНП «Чутівська центральна лікарня».
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя    ОСОБА_1