Справа № 156/1571/25
Провадження № 2/156/127/26
категорія справ 38

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
28 квітня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є., 
з секретарем судових засідань Степанець Т.В.,
за відсутності учасників справи, 
розглянувши у режимі відкритих судових засідань в залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку спрощеного позовного провадження) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором про надання кредиту в межах суми 16120,72 грн.,
ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача
1.1. Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі – ТОВ, позивач) Мишевська Н.М. (діє на підставі довіреності керівника юридичної особи від 25.10.2025) звернулась до суду 23.12.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у межах суми 16120,72 грн..
1.2. Представник позивача зазначає, що 03.04.2024 між ТОВ та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 494562-КС-001, цей договір підписаний сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями. За цим договором відповідач отримав від ТОВ споживчий кредит (для задоволення власних потреб) в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами угоди. 
1.3. За твердженнями сторони позивача, ТОВ був наданий ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб з дотриманням таких умов: сума кредиту – 5000,00 грн.; мета отримання коштів – для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк кредитування – 16 тижнів з дня надання кредиту; дата надання кредиту – 03.04.2024; за користування кредитом позичальник сплачує кредитору відсотки у розмірі 1,1551412% в день.
1.4. Кредитором надані ОСОБА_1 кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві. 
1.5. У зв`язку з неповерненням коштів ОСОБА_1 позивач звертається до суду за захистом порушеного права, просить стягнути з відповідача: 5000,00 грн. основного боргу; 10370,72 грн. прострочених відсотків за користування кредитом; 750,00 грн. прострочених платежів за комісією.
1.6. Позивача суд належним чином повідомив про дату, час та місце розгляду справи судом,позивач не направив уповноваженого представника для участі в судовому засіданні. Представниця ТОВ Мишевська Н.М. у тексті позовної заяви просила здійснювати розгляд справи без участі представниці позивача.
2. Стислий виклад позиції відповідача
2.1. На адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням була направлена копія позовної заяви (з додатками) та судова повістка, згадані відправлення отримані ОСОБА_1 .
2.2. Відповідача також було повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України», відповідач для участі в судовому розгляді справи не прибув, про наявність поважних причин для цього суду не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-які заяви (клопотання) від ОСОБА_1 до суду не надходили.
2.3. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
2.4. Оскільки у справі № 156/1571/25 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 28.04.2026 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.
3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі
3.1. Ухвалою судді від 30.12.2025 позовна заява ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у межах суми 16120,72 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), призначено судове засідання щодо розгляду справи на 12.02.2026 на 13 год 00 хв.
3.2. Ухвалою суду від 12.02.2026 за клопотанням представника позивача, були витребувані з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відомості, котрі становлять банківську таємницю і стосуються випуску банківської картки № НОМЕР_1 та ім`я ОСОБА_1 та руху коштів по цій картці, пов`язаного з отриманням відповідачем кредиту 03.04.2024. Цією ж ухвалою продовжено строк розгляду цивільної справи № 156/1571/25 в порядку спрощеного позовного провадження - до 25.03.2026. 
3.3.У зв`язку з неявкою до суду відповідача для участі у призначеному судовому засіданні, ухвалою суду від 25.03.2026 судовий розгляд справи відкладений на 28.04.2026 на 09 год 30 хв, про що повідомлені сторони; строк розгляду цивільної справи № 156/1571/25 у порядку спрощеного позовного провадження продовжено - до 28.04.2026.
4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі
4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 
4.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
4.5. Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, види діяльності: 64.92. - «інші види кредитування», 64.19.- «інші види грошового посередництва». ТОВ є фінансовою установою, має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), зокрема, щодо надання коштів та банківських металів у кредит.
4.6. Відповідач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Київ, є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб – платників податків, має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 .
4.7. Між ТОВ та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту від 11.06.2021 № 494562-КС-001, згаданий договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-8082». За цим договором відповідач отримав від ТОВ фінансовий кредит для задоволення власних потреб в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами договору.
4.8. Цей договір був укладений сторонами у письмовій формі шляхом обміну документами (пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) від 03.04.2024, прийняття пропозиції укласти договір (акцепт) від 03.04.2024). Такі документи підписані відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «UA-8082». Згідно з указаним договором кредитор надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник бере на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. згаданого договору).
4.9. Договір, підписаний сторонами, передбачав надання ОСОБА_1 кредиту для задоволення особистих потреб з дотриманням таких умов: сума кредиту – 5000,00 грн.; мета отримання коштів – для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк кредитування – 16 тижнів з дня надання кредиту (до 24.07.2024); дата надання кредиту – 03.04.2024; за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти з розрахунку 1,15514127% на день (за зниженою процентною ставкою); комісія за надання кредиту – 750,00 грн.; кредит надається без забезпечення у виді застави. Укладений сторонами договір за змістом відповідає Правилам надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», затвердженим наказом директора Товариства від 12.03.2021 № 07-ОД.
4.10. Кредит мав бути наданий позичальнику в безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, який відповідає банківській платіжній картці № НОМЕР_1 . 
4.11. Згідно з інформацією, отриманою за ухвалою суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», банківська картка № НОМЕР_1 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на цю картку 03.04.2024 зараховані кошти в розмірі 5000,00 грн. 
4.12. Згідно з наданими представником позивача розрахунком заборгованості за кредитом станом на 05.12.2025, довідкою про стан заборгованості станом на 05.02.2025 за договором від 03.04.2024 № 494562-КС-001 заборгованість ОСОБА_1 становить: 5000,00 грн. - основний борг; 10370,72 грн. - відсотки; 750,00 грн. – комісія; всього – 16120,72 грн. 
4.13. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасниками справи надано не було.
5. Оцінка суду
5.1. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого.
5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК.
5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
5.8. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
5.9. Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
5.10. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
5.11. На підтвердження існування договірних відносин між ОСОБА_1 (як позичальником) та ТОВ (як кредитором) позивачем у справі були надані копія договору про надання кредиту від 03.04.2024 № 494562-КС-001 (підписаний сторонами з використанням кваліфікованого електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «UA-8082»), копія пропозиції укласти договір про надання кредиту (оферти) від 03.04.2024, копія акцепту (прийняття) пропозиції укласти договір від 03.04.2024 (документ підписаний відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «UA-8082»). Відповідач у справі № 156/1571/25 не оспорює факту укладення між ним та ТОВ кредитного договору, отримання ним позичених коштів на суму 5000,00 грн.. Як убачається з матеріалів справи, перерахування коштів у сумі, визначеній умовами кредитного договору, кредитором здійснювалось на реквізити банківської картки, котру ОСОБА_1 зазначив у анкеті клієнта (заявці на отримання кредиту), лише після схвалення заявки кредитором було укладено договір від 03.04.2024. Згідно з інформацією, отриманою за ухвалою суду від АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», банківська картка № НОМЕР_1 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на цю картку 03.04.2024 зараховані кошти в розмірі 5000,00 грн. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять.
5.12. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідач отримав кошти в розмірі 5000,00 грн., однак свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором не виконав.
5.13. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані зобов`язання перед кредитодавцем, кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно не повернуті, кредитор має право на отримання від позичальника ОСОБА_1 простроченої заборгованості за кредитом.
5.14. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , позивач, крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
5.15. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана в постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено: «…Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання…».
5.16. Суд бере до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та погоджується із розміром прострочених боржником платежів по процентах, наведеним у розрахунках позивача, на рівні 10370,72 грн.
5.17. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (зі змінами) загальні витрати за споживчим кредитом – це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача разової комісії у розмірі 750,00 грн., безпосередньо передбаченої кредитним договором, є правомірними. 
5.18. Таким чином, позовні вимоги ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5000,00 грн. основної суми боргу, 10370,72 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 750,00 грн. комісії, а всього – 16120,72 грн..
6. Розподіл судових витрат між сторонами
6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 10.12.2025 № 20449 про перерахування коштів через АТ «Перший український міжнародний банк». Про наявність інших судових витрат в цивільній справі № 156/1571/25 сторона позивача не заявляла.
6.3. Відповідач ОСОБА_1 не заявляв про наявність понесених ним судових витрат в цивільній справі № 156/1571/25.
6.4. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
6.5. Оскільки рішенням суду від 28.04.2026 у справі № 156/1571/25 вимоги майнового характеру ТОВ до ОСОБА_1 були задоволені повністю, то суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн..
Керуючись ст. 3, 11, 13, 15, 16, 207, 509, 512, 514,526,527,530,639,1054 Цивільного кодексу України, ст. 3,4,5,10,12,13,19,133,141,258,259,264,265, 280,281,282 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором про надання кредиту – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» на підставі договору про надання кредиту від 03.04.2024 № 494562-КС-001 кошти: 5000,00 грн. основної суми боргу, 10370,72 грн. прострочених платежів по процентах за користування кредитними коштами, 750,00 грн. комісії, а всього – 16120 (шістнадцять тисяч сто двадцять) гривень 72 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст цього рішення суду складений 01.05.2026.

Учасники справи:
1)позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 41084239; юридична адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, Україна, поштовий індекс 01133);
2)відповідач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов